211 
Ved at tilintetgjøre en Mængde skadelige Insekter, som 
Oldenborrer og deres Larver 0. s. v., er den til Nytte. 
Almindelig Tornskade, Lanius collurio, L. 
Syn. L. spinitorquus, Bechst. — Enncoctonus collurio, Boie. 
Dansk: Rødrygget Tornskade, Harpax, Kvabskade, Nimorder, (Lolland 
og Falster), Hesselskrække. Norsk: Rødrygget Tornskade. Svensk: 
Tornskata, brunryggad Tornskata. 
Artsm. Ryggen rødbrun; Hovedet, Halsryggen og Overgumpen hos Han- 
nen askegraa, hos Hunnen graaagtigt rødbrune, Bugsiden hvid, 
hos Hannen med et lyserødt Skjær, hos Hunnen med brune 
Bølgelinier. 
Afbildn. Tab. VIII. gZ. Han. — Suppl. Tab. 4. ung Fugl. 
Længde 7”, Vingestrækning 119”", 
Ungerne ligne Hunnen. Varieteter synes at forekomme 
sjeldent. Bonnez skød i Sommeren 1850 i Katholm Skov 
to renhvide, parrede Fugle af denne Art med gult Næb, og, 
hvad der er usædvanligt hos Albinos, med gul Iris. Det ene 
Exemplar blev indlemmet i Forf.'s Samling. 
Denne her i Landet almindeligste Art ankommer i første 
Halvdel af Mai, stundom lidt senere, og forlader os sidst i 
August, senest i Begyndelsen af September. De gamle, 
udfarvede Hanner vise sig gjerne først; umiddelbart efter Hun- 
nernes Ankomst begynder Redebygningen. Denne Årt fore- 
kommer mest ved levende Markhegn og lave Krat, hvor der 
gives mange Tornebuske, fra hvis Top eller lavere frem- 
staaende Sidegrene den lurer paa sit Rov og lader sin med 
laante Toner blandede, sagte Sang høre. I det sydlige Sver- 
rig og påa Gottland er denne Art almindelig; med Undta- 
gelse af Dalarne forekommer den derimod kun sparsomt i 
Mellem- og Nordsverrig. I Norge er den fortrinsvis ind- 
skrænket til de lavere Egne af Christiania Stift; den over- 
skrider neppe Fjeldryggen og er langs Vestkysten kun truf- 
fet enkelte Gange. Påa Færøerne og Island vides den ikke 
bemærket. I Ringsted-Egnen er den meget sjelden. Bøl- 
ling har der kun truffet den ved Valsølillegaard. 
