215 
sig gjerne i bakkede Skovkanter, helst med enkelte gamle 
Ege, hvorfra den flyver ud paa Markerne for at samle Føde. 
Misteldrosselen er sky, mistroisk, klog og urolig. Den 
varsler Rovfugles og andre BRovdyrs Nærhed og forfølger 
dem med et høit, skjærende Skrig. Hannen har en for- 
træffelig, høj, noget melancholsk Sang, der bestaaer af fem 
til sex korte Stropher, som vel kun ere lidt forskjellige, men 
sammensatte af fyldige Fløitetoner og i korte Pauser følge 
påa hverandre. Denne Sang lader den i Regelen høre fra 
den øverste Spids af et høit Træ, især ved Morgengry og i 
Aftendæmringen. 
Regnorme og Insektlarver, hvilke sidste den samler 
under det nedfaldne Løv og i Græsset, ere dens kjæreste 
Føde. Den fortærer ogsaa alle Slags Biller, Græshopper, 
smaa Snegle o.s.v. Naar Jorden er bedækket med Sne, sø- 
ger den aabne Kilder, ellers færdes den mest påa skov- 
krandsede Enge. Om Efteraaret, naar der indtræffer stærk 
Nattefrost, og naar anden Føde mangler, nærer den sig af 
Rønnebær, Mistelbær, Enebær 0. s. v. 
Dens Rede finder man oftere paa Naaletræer end paa 
Løvtræer, sjeldent lavere end 8 Fod fra Jorden, ofte i en 
Høide af 20—30 Fod. Naar Reden bygges påa Løvtræer, 
anlægges den i Regelen enten tæt ind til Stammen, i Kløf- 
ten af eller ovenpaa meget tykke, vandrette Grene. Grund- 
laget bestaaer af Riskviste og seige Plantestængler, blandede 
med Lav; derpaa følger Mos, fine Rødder og tørre Græs- 
blade. Hunnen lægger i sidste Halvdel af Mai 4—5 graa- 
agtigt hvide Æg med violette og rødbrune Punkter og Plet- 
ter, der ere størst paa den butte Ende. Æggene ruges i 
16—17 Dage, og Hannen afløser Hunnen i Middagstimerne. 
Æggets Længde og Brede: 
PO YDES 2 br: 
50 24,5 » 
Den yngler som oftest to Gange om Åaret. 
Da den, som sagt, er meget sky og vanskelig at komme 
