216 
påa Skud, maa man enten nærme sig skjult eller stille sig 
paa Anstand ved dens Yndlingstræer. I Doner gåaer den 
kun, nåar Frost og Sne tvinger den haardt. Den er lige- 
som Solsorten og Sangdrosselen en slem Gjæst i Kirsebær- 
træerne, naar Frugten er moden; men da den netop påg 
samme Tid fælder, er den lettere end nogensinde ellers at 
skyde. 
Kjødet, især de Unges, er meget velsmagende. Den 
udrydder mange skadelige Insekter og opliver Skovene ved 
sin skjønne Sang. 
Sjagger”), Turdus pilaris, L. 
Dansk: Almindelig Kramsfugl, Skagger (Sydsjælland), Sjagger. Norsk: 
Graatrost, Fjeldtrost. Svensk: Bjorktrast, Bjorkdrossel, Snåskata, 
Berkedråsla (Skaane). Færøisk: Quinsheåni (M.), Odinshani (H.) 78). 
Artsm. Hoved og Overgump askegraa; Ryggen mørk kastaniebrun; 
de underste Vingedækfjer hvide; Halen sort, den yderste Styre- 
fjer med en hvidagtig Rand. 
Afbildn. Tab. XVI. gi. Han. 
Længde 10"0—11”, Vingestrækning 172”; Halen 4/4". 
Hunnens Forhals er blegere rustgul, og de brunsorie 
Pletter ere færre, mindre og smallere; Overryggens og 
Skuldrenes kastaniebrune Farve er mindre ren og af mindre 
Omfang end hos Hannen, og de graa Partier påa Hovedet 
og Overgumpen ere lysere. Siderne ere mindre rødgule, 
næsten hvide med ubetydelige Pletter. 
Hannens Sommerdragt afviger ifølge Nilsson derved, 
at Ryggen og Skuldrene ere sorte med rustbrune Fjerkanter 
påa Skulderfjerene, og at nogle af Vingedækfjerene desuden 
have askegraa Spidskanter. 
+) Navnet hidrører fra dens Lokkestemme, der lyder som «Tschak, 
Tschak, Tschak». 
+%) Det forekommer Udgiveren noget tvivlsomt, om man virkeligt tør 
antage, at Færingerne have et Navn for denne Fugl, der kun er 
truffen nogle faa Gange paa deres Øer. 
