219 
Sangdrossel, Turdus musicus, L. 
Dansk: Bøgdrossel, Kramsfugl, Graadrossel. Norsk: Maaltrost, Nat 
vuku (Werdal). Svensk: Sångtrast, Taltrast, Nordisk Nåktergal, 
Klådra, Fjållstare, Waka, Nattvaka (Wermland), Kramsfogel, Gåddtrast, 
Klera (Smaaland), Kramsful (Skaane). 
Artsm.  Rygsiden olivengraabrun; Bugsiden gulagtighvid med trekantede 
og ovale sortebrune Pletter; de underste Vingedækfjer blegt rust- 
gule, de øverste med rustgule Spidspletter; Halen ensfarvet. 
Afbildn. Tab. XVI. gl. Han. 
Længde indtil 9”, Vingestrækning 14/9”, Halen 36", 
Hunnen af samme Farve og Tegning som Hannen. 
Albinos forekomme ikke sjeldent; i det zoologiske Mu- 
seum findes opstillet en brungul og en toppet Varietet, den 
sidste fra Brunshbuttel, den første uden Lokalitet, men lige- 
som den toppede hidrørende fra Wøldikes Samling. 
Sangdrosselen er her i Landet den almindeligste Art 
af Slægten og tillige den bedste Sanger. Med Undtagelse 
af det høje Nord forekommer og yngler den næsten over 
hele Europa. Paa den skandinaviske Halvø er den almin- 
delig op til Polarcirkelen, men Nord for denne træffes den 
sjeldent; langs Norges Vestkyst optræder den sparsommere. 
og paa flere Steder kun i Træktiderne. Fra Færøerne, Is- 
land og Grønland haves ingen Beretning om dens Fore- 
komst.. Som Trækfugl kommer den her til Landet i Marts 
eller April, noget før Vindrosselen, og forlader os i Sep- 
tember eller Oktober; kun enkelte Individer forblive hos os 
i milde Vintere. I Udkanten af større Skove, hvor der gi- 
ves megen Opvæxt af unge Træer, i Krat og i gamle le- 
vende Hegn, især med Vand i Nærheden, opholder den sig 
om Sommeren og yngler. Fra Toppen af høie Træer lyder 
dens muntre, afvexlende, melodiske Sang, som vedvarer fra 
Marts til langt hen i Sommeren og navnlig høres om Åf- 
tenen og i Morgensiunden og i de nordlige Landes lyse 
Nætter.  Sangdrosselen er en livlig og sky Fugl, der er 
1å 
