226 
og nåar den derfra om Foraaret atter vender tilbage til sine 
Ynglepladser.  Foraarstrækket begynder i Marts eller April 
og varer til henimod Slutningen af Mai. I Jylland fore- 
kommer den langt talrigere end paa Øerne. Efteraarstræk- 
ket finder almindeligvis Sted i Oktober, men varer dog un- 
dertiden til ind i November. I Norge og Sverrig lever den 
om Sommeren i de sydlige og østlige Dele kun i Fjeld- 
egnene, hvor den yngler i Birkeregionen og kun undtagel- 
sesvis træffes i det subalpinske Gebet. Langs Norges Vest- 
kyst yngler den, ligesom nordenfjelds, i enhver Høide over 
Havet og forekommer især talrigt paa Øerne indenfor Po- 
larcirkelen; påa Lofoten yngler den inde i de om Somme- 
ren ubeboede Fiskerhytter. Ved Christiania er den en sjel- 
den Gang truffen overvintrende. Hos os er den sky og 
forsigtig, men saaledes er den ikke i sit Hjem, hvor den 
ofte i Nærheden af menneskelige Boliger lader høre sin 
melancholske, pibende Sang, der har Lighed med Solsortens. 
Paa Bornholm er den hidtil ikke truffen, og i vore nor- 
diske Bilande vides den heller ikke at være bemærket. 
Næringen er som de andre Drosiers. 
Den yngler, som sagt, i det høie Nord, men ogsaa 
påa «Riesengebirge» og de tydske Alper, oppe ved Sne- 
regionen, sjeldent i det øvrige Tydskland. = Teilmann an- 
fører, at den er funden ynglende ved Aabenraa, og Dyrlæge 
Grill har meddelt Udgiveren, at Skovrider Clausen den ådie 
Mai 1868 fandt den ynglende tæt ved sin Bolig påa Øland 
i Limfjorden. Reden, som indeholdt tre Æg, var bygget 
af samme Stoffer som Solsortens, men ikke saa fast, og 
med Egeløv som Bundmateriale; den var anbragt i en mindre 
Gran syv Alen fra Jorden. Reden staaer sædvanligvis tæt ved 
Jorden i Lyngen eller i de tætte Grene af forkrøblede Ene- 
bærbuske. De 4—6 Æg ere lysegrønne, tegnede med rød- 
brune Pletter og Punkter. 
