AD 
Æggets Længde og Brede: 
98 mm. 97 mm. 
33 » BST 
Ringdrosselen fanges som de andre Drosler i Doner 
med Rønnebær. Den er undertiden sky og urolig, men 
dog som oftest lettere at komme paa Skud end nogen af 
vore andre Drosselarter. Hannen er mere sky end Hunnen. 
Kjødet er en fortræffelig Spise, og Ringdrosselen gav- 
ner tillige, som hele denne Slægt, ved Udryddelsen af skade- 
lige Insekter og deres Yngel. 
Sortdrossel, Turdus merula, L. 
Syn. Merula nigra, Boze. — Merula vulgaris, Leach. 
Dansk: Sortdrossel, Selsort, Solsort Norsk: Solsort, Sorttrost. 
Svensk: Koltrast, Solsvårta (Skaane). Færøisk: Roukur (M.), 
Hrokur (H.). 
Artsm. Hannen sort med gult Næb og gule Øiekredse; Hunnen sort- 
brun med lysere Strube. 
Afbildn. Tab. XVI. gå. Han. — Suppl. Tab. 6, gl. Hun. 
Længde 10—10"9”, Vingestrækning 16%2—17”, Halen 
Aljo”", 
Ungerne før første Fælding ere mørkebrune med rust- 
farvede Fjerskafter påa Hovedet, Halsen og Overryggen og 
med brunagtig, undertiden mere rustgul Underside, der paa 
Strubens og Brystets Sider har sortagtige Rande foran paa 
Fjerene. 
Der gives hvide, gulhvide, hvidbrogede, graa og rust- 
gule Varieteter. 
Søolsorten beboer vore Løv- og Naaleskove, især me- 
dens disse endnu ere yngre og have megen Underskov; 
den opholder sig helst, hvor der er Vand i Nærheden eller 
fugtig Jordbund. Den er dels Stand-, dels Strøg-, dels 
Trækfugl; enkelte af de Gamle forblive her Vinteren over, 
men Ungerne drage i Almindelighed sydligere i Oktober 
med det almindelige Drosseltræk og vende tilbage i Maris. 
