232 
Den 24de Oktober 1848 sendte Lehnsgreve Lerche et paa 
Lerchenborg skudt Exemplar til Universitets-Museet. Den 
13de Januar 1853 blev en Hun skudt ved Frederiksværk, i 
April 1866 en Han ved Holbækgaard i Jylland, i Marts 1865 
en Hun ved Hirschholm og i November 1856 en Han ved 
Strandmøllen. De 4 sidstnævnte Individer ere opstillede i 
det zoologiske Museum, hvor der endvidere findes Exem- 
plarer fra Kjøbenhavns Omegn (November 1865) og fra 
Hømb- og Englerup Vandmøller ved Ringsted (Januar 1865). 
Paa disse to sidste Lokaliteter skal Vandstæren ifølge Bøl- 
lings Meddelelse forekomme temmelig almindeligt og af Be- 
folkningen være kjendt under Navnet «Isfugl». Fencker fik 
i December 1869 en gammel Hun fra Hevring Mølle ved 
Randers. Den 3åite Oktober 1870 traf Feddersen den ved 
Hald pr. Viborg, og ifølge hans Afhandling om Viborg- 
egnens Hvirveldyr (1865) er den flere Gange seet ved Rinds- 
holm Aa, ligesom den aarligt skal forekomme ved Karup 
Aa. Ifølge Mechlenburg er den ikke sjelden ved Flensborg, 
hvor den endog skal have ynglet. Melchior angiver den 
som jevnligt forekommende ved Herlufsholm. = Hofjæger- 
mester A. Brun har meddelt Udg., at han for 6—8 Aar 
siden har seet Vandstæren ved Havnebassinet i Humlebæk. 
Påa den skandinaviske Halvø forekommer den overalt som 
Standfugl lige op til den russiske Grændse. Paa Fjeld- 
siderne yngler den talrigt helt op til den evige Sne. Dens 
Forekomst påa Færøerne maa betragtes som aldeles tilfæl- 
dig, uagtet den af enkelte Forfattere angives at forekomme 
der, endog ynglende (Svabo). Det eneste Tilfælde, i hvilket 
den med Sikkerhed vides at være truffet der, er fra Efter- 
aret 1871, da Sysselmand Millers Søn skød et Exemplar. 
Paa Island og i Grønland forekommer den ikke. 
Uagtet den holder meget af Træer og Buske ved sit 
Opholdssted, seer man den næsten aldrig sidde paa disse; 
den foretrækker at sidde paa Stene eller Pæle i og ved 
Vandet, hvorfra den, ligesom Isfuglen, iagttager Vandfladen 
