Hvid Vipstjert, Motacilla alba, L. 
Syn. Motac. Yarrellii, Gould. — Motac. lugubris, Temm. (Varieteter). 
Dansk: Havrevimpe, Havresæd, Blaa Havresæd, Baadfugl (Ærø), Sme- 
diefugl, Havrefugl, Stenpikker, Gaderender, Rendestenssanger (Syd-Sjæl- 
land). Norsk: Erle, Linerle. Svensk: Ringårla, Sådesårla, Isspjårna, 
Kokårla (Skaane). Færøisk: Erla (Faber), Erla Kongsdåttir (H.), Erla 
Kongsdottur (M.). Islandsk: Måriu-Erla. 
Artsm. Ryggen askegraa, Overgumpen sortegraa; de underste Haledæk- 
fjer og Bugen hvide; de to yderste Styrere for største Delen 
hvide. 
Afbildn. Tab. XIX. g7. Han (Vaardragt). — ibid. Var. M. lugubrts. — 
Suppl. Tab. 7. Fig. 1. Han +: Vinterdragt; Fig. 2. ung Fugl. 
- 
Længde 7/2”, Vingestrækning 11”. 
Vaardragten udmærker sig fornemmelig derved, at Stru- 
ben, Forhalsen og Overbrystet ere rent sorte; dog ere Hun- 
nens Farver mindre kraftige, og det Sorte har mindre Ud- 
strækning paa Brystet og påa Baghalsen end hos Hannen. 
I Høstdragten indskrænker det Sorte sig foran til en 
hesteskoformig Plet ovenfor Brystet. I denne Dragt have 
Ungerne temmelig megen Lighed med de Gamle, men de 
ere graa paa Baghovedet, hele Overkroppen er gulagtig 
graa, og selv det Hvide paa Halssiderne og Overbrystet har 
et rustgult Skjær, ligesom Underlivet har mere Graat paa 
Siderne. 
Foruden Lokalvarieteten 2. Yarrellit, Gould, som nær- 
mere omtåles nedenfor, gives der ganske hvide, gulhvide, 
blege, brogede, hvidhovedede og hvidvingede Varieteter. 
Denne Art er almindelig næsten overalt i Danmark, men 
dog maaskee mindre talrig påa Individer end den gule Vip- 
stjert (Mot. flavaj.. Paa Bornholm forekommer den temmelig 
sjeldent. Som Trækfugl ankommer den sammen med Snep- 
pen, alt efter Veirligets Beskaffenhed, fra Midten af Marts 
til først i April. I Aaret 1849 saae Forf. den i det sydøst- 
lige Jylland allerede den 7de Marts, og der skal endog gi- 
ves Aaringer, i hvilke den indfinder sig i Februar. Efter 
16 
