242 
Graa Vipstjert, Motacilla sulphurea, Bechst. 
Syn. Mot. boarula, Penn (non L.). 
Dansk: Gul sortstrubet Vipstjert. 
Artsm. Ryggen askegraa, Overgumpen gulgrøn; Struben hos Hannen 
sort, Bugsiden forøvrigt gul; Svingfjerene af anden Orden hvide 
påa begge Faner ved Roden; Halen meget lang, dens yderste 
Styrere renhvide, de to følgende hvide med sort Yderfane. 
Afbildn. Tab. XIX. gZ. Han. (Vaardragt). — Suppl. Tab. 7, g/. Hun. 
Længde 79”; Vingestrækning 11”; Halen 4” og 2344 
udenfor Vingerne. 
Hunnen har sædvanligvis en sortegraa og hvidplettet 
eller hvid Strube, sjeldnere en ren sort; den er nedenunder 
hvidgul, med rustgult Skjær og graalig Tegning paa Siderne 
af Brystet. 
I Høstdragten mangler Hannen den sorte Strube, er 
overhovedet blegere gul, med rustgult Anstrøg paa Siderne 
og den øverste Del af Brystet; den har da megen Lighed 
med Hunnen. 
De unge Fugle før Høstfældingen have graabrune Plet- 
ter under Halsen; de ere forøvrigt smudsigt gulhvide neden- 
under, ovenpaa askegraa med gulbrunt Anstrøg. 
Denne Art gaaer ikke såa nordligt som den hvide og 
gule Vipstjert, saa at den endog er en Sjeldenhed i det 
nordlige Tydskland. Dens Hjem er det sydlige og mellem- 
ste Europa. I England forekommer den om Sommeren, og 
i Irland skal den, ifølge Thompson, optræde som Stand- 
fugl; dens Vinteropholdssted er ellers Nordafrika samt Syd- 
og Mellemasien. Dens Berettigelse til at optages i den 
danske Fauna forekommer Udg. meget tvivlsom, idet den 
kun støtter sig paa en Angivelse om, at Justitiarius Boie 
traf den ved Schwentine ved Kiel (Tagebuch einer Reise 
durch Norwegen. Pag. 29, Anm.). I Sverrig er den skudt 
én Gang, nemlig den 4de December 1843 ved Krapperup. 
Exemplaret opbevares i Lunds Museum. Fra Norge kjen- 
