243 
des intet Exempel paa dens Forekomst. Den færdes mest 
i Dale med klare, stenede Bække og Kilder, helst ved be- 
boede Steder, og den bortfjerner sig sjeldent langt fra 
disse. 
Den vader i Vandet for at opsøge Insektlarver og In- 
sekter, men snapper dem ogsaa saavel siddende som sprin- 
gende og i kort Flugt. I Henseende til Formeringen har 
den meget tilfælles med den hvide Vipstjert; dog ere Æg- 
gene noget mindre. 
Æggets Længde og Brede: 
IRS) RES ffæm=n: 
195 15 » 
Piberslægten, Anthus, Bechst. 
Næbet lige, sylformigt, trindt, mod Spidsen lidt ned- 
bøjet, sammentrykt og med et svagt Indsnit; Overnæbet 
med Rygkant ved Roden; Næbrandene noget indbøiede i 
Midten. Næseborene ved Næbroden, ovale, foroven 
dækkede af en nøgen, hvælvet Hinde. Benene tem- 
melig høie; Tarsen længere end Mellemtaaen; Kløerne 
svage og kun lidt krumme; Bagkloen som oftest af lige 
Længde med eller kortere end Bagtaaen, sjeldent længere. 
Vingerne middellange; iste Svingfjer synes ganske at 
mangle; 2Zden, 3die og 4åde indbyrdes lige lange og af 
samme Længde som i7de (hvilket giver Vingerne ligesom 
to Spidser); Halen af Middellængde og ubetydeligt indskaa- 
ren. Tolv Styrere. 
Piberne ere muntre, hurtigt løbende Fugle, som stedse 
bevæge sig skridtvis, idet de hyppigt vippe Halen op og ned; 
de opholde sig oftest ved Vandet, sætte sig tidt paa Træer 
og Buske, yngle paa Jorden, leve blot af Insekter og have 
en pibende Lokkestemme, fra hvilken Navnet hidrører. I 
Yngletiden stiger Hannen syngende iveiret, svinger sig bue- 
formigt og nedlader sig gjerne paa samme Sted, som den 
forlod. 
