252 
(«Kort Efterretn. om en zool. Reise« i Tidsskr. f. Naturv. 
5. Bd. 1828, Pag. 250), at han fandt den ynglende i Mare- 
halmen mellem Aalbæk og Skagen den 24de Mai 1827. 
Den maa upaatvivleligt oftere forekomme påa de høiere 
Hedestrækninger og de tilgrændsende skarpere Egne i Jyl- 
land, da den dog ikke er sjelden i det sydlige Sverrig, 
hvor den, efter Nilsson, opholder sig paa tørre Marker og 
sandede Heder. - Paa Grund af sin Lighed med Lærken kan 
den let forvexles med denne.  Apoth. Steenberg havde den 
i sim Samling fra Omegnen af Helsingør, og i det zoologiske 
Museum findes to Exemplarer fra Holsten (Wøldike). 
Ifølge Stud. Wulfs Angivelse til Prof. Reinhardt er den 
skudt paa Amagerfælled den 23de August 1868. I 
Norge er den ikke bemærket, og i England skal den heller 
ikke forekomme. Dens Flugt ligner Lærkens, og i Levemaade 
og Sædvaner minder den om Vipstjerterne, idet den ligesom 
disse løber raskt og fanger Insekter i Løbet samt bestan- 
digt bevæger Halen op og ned; herved, saavel som ved den 
smallere Kropform, adskilles den dog let fra Lærkerne, med 
hvilke den har Farve og ofte ogsaa Ynglested tilfælles. 
Den er urolig og sky, hår ingen egenlig Sang, men en 
eiendommelig Lokketone, som vel tillige skal gjælde som 
Sang, og som den snart lader høre flyvende, snart siddende 
påa en Sten, en Pæl, en lav Busk eller andre ophøiede 
Gjenstande, hvor den har sit Yndlingssæde, og hvor den i 
Parringstiden desuden lader høre en fin, høitpibende Tone. 
Insekter, der leve paa tørre Sandstrækninger og Brak- 
marker, ere dens Næring. 
Den bygger Rede af lignende Materialier og påa samme 
Steder som foregaaende og lægger 4—6 blaaagtigt hvide, 
med rødbrune og violette Pletter og Streger tegnede, men 
forøvrigt meget varierende Æg. 
Æggets Længde og Brede: 
97 mm. 15 mm. 
233% 16 » 
