268 
Længde 6/4”, Vingestrækning 9”, Halen 2% 2”: Iris 
brun. 
Hunnen er paafaldende afvigende fra Hannen ved den 
rustbrune Hætte og har en mindre ren graa Farve. Efter 
Fældingen om Efteraaret bliver den stærkere olivengraa; 
endogsaa Bugsiden spiller da i samme Farve. 
Fra sidst i April eller først i Mai til Slutningen af 
September hører den sorthovedede Sanger her i Landet, om 
just ikke til de alleralmindeligste, såa dog til de hyppigt fore- 
kommende Fugle og træffes paa buskrige, med Træer bevoxede 
Steder. I Vendsyssel var den tidligere meget sjelden; den 
vides indtil 1865 kun at være truffen der én Gang (Fischer); 
men i det nævnte Åar forekom den almindeligt ynglende 
deroppe. Overhovedet synes den at være langt alminde- 
ligere påa Øerne, navnlig påa Sjælland, end i Jylland, hvor 
Faber dog traf den temmelig hyppig i Horsens- Egnen 
(Dagbog, Mskrpt. Reinh.). Paa den skandinaviske Halvø er 
den udbredt overalt, men ikke meget talrigt. Den synes at 
holde sig mest til Kystegnene. 
Uagtet den kun er lidt sky, er den dog forsigtig og 
altid i Bevægelse. Dens fortræffelige Sang, som har stor 
Lighed med Havesangerens og gjør den til en af de mest 
yndede Sangfugle, hører man om Foraåaret og Forsommeren 
næsten hele Dagen igjennem lige til om Aftenen. 
Den yngler almindeligvis 2 Gange om Åaret, første Gang 
i Slutningen af Mai, og lægger 4—6, i Form, Størrelse og 
Farve meget varierende Æg, hvis Grundfarve i Regelen er 
blegt kjødfarvet eller smudsigt gulhvid, med lyse og mørkt- 
olivenbrune Pletter, Purikter og Streger, som ere ulige for- 
delte over hele Overfladen, snart tættere ved den hbutte, 
snart ved den spidse Ende. 
Æggets Længde og Brede sædvanligvis: 
Dan: iggan: 
2155 ” 16 » 
Ofte findes et Gjøgeæg imellem dem. 
