wo 
— 
mm 
Løvsanger, Sylvia trochilus, (L£.) 
Syn. Motacilla trochilus, L. — Sylvia fitis, Bechst. — Ficedula 
Jitis, Koch. — &. icterina, Temm. — S. arborea, Brehm. 
Dansk: Løvsanger, Spurvekonge, lille Bladsmutte., Norsk: Løvsanger 
Svensk: Lofsångare, Sparfkung, Skogsknett. 
Årtsm.  Rygsiden graagrøn, Bugsiden gulhvid; Vingerne, hvis undérste. 
Dækfjer og Rande ere svovlgule, bedække Halvdelen af Halen; 
lste Svingfjer rager et Stykke ud over de store Dækfjer, Zden 
kortere end bte og længere end 6te; paa den sammenfoldede 
Vinge naae Haandsvingfjerene ca. 8” ud over Armsvingfjerene ; 
Benene brungule. 
Afbildn. Tab. XXI. gl. Han. 
Kængde ES FNV sestræknne" Fh Halens ko 
Hunnen er kjendeligt lysere end Hannen. 
Den ligner meget den følgende Art, fra hvilken den ved 
første Blik er vanskelig at adskille; men den udmærker sig 
ved de lysere Fødder, længere Vinger og en renere gul 
Farve påa Vingerandene samt ved at den er noget større. 
Denne hos os almindelige Sanger findes næsten over- 
alt i vore Skove, Lunde, Krat og buskrige Omgivelser af 
Byer og Stæder. Som Trækfug! kommer den omtrent midt 
i April og forlader os i sidste Halvdel af September. Paa 
den skandinaviske Halvø er den almindeligt udbredt lige fra 
det sydlige Skaane indtil den russiske Grændse; den yngler 
overalt paa Halvøen og træffes paa Fjeldsiderne indtil oppe 
i Vidiebæltet. Påa Færøerne træffes den kun som en sjel- 
den Gjæst. Dens Sang, som har noget Melancholsk ved 
sig, hører man i Forsommeren næste hele Dagen. 
Den er munter, urolig og livlig, og mån seer den næ- 
sten intet Øieblik stille; den er ikke sky og lader sig ofte 
komme meget nær. 
Reden staaer meget skjult paa Jorden eller tæt over 
samme, i Græs, Mos, paa en Tue eller Træstamme, i en 
Fordybning og desl. Den er bygget af Mos, visne Blade 
og tørre Græsstraa, hvælvet foroven og udforet med Fjer, 
