276 
artede Toner bestaaende Sang, hvis Fortræffelighed har givet 
den Navn af «Bastard-Nattergalen»; allerede hen i August for- 
lader den os. I Haver é& blandede Løvskove'er den almindelig, 
I Vendsyssel forekommer den saaledes talrigt ynglende næ- 
sten overalt, hvor der findes Træer, ligeledes i Randers- og 
Horsens-Egnen; paa Bornholm er den derimod sjelden. I 
Sverrig træffes den fornemmelig i Landets mellemste og 
sydlige Egne. I Norge, hvor den synes at have tiltaget 
stærkt i Antal i de senere Aartier, strækker dens Udbred- 
ningskreds sig op til Helgeland; undtagelsesvis er den truf- 
fen nordligere. I Kystegnene forekommer den langt talrigere 
end i Landets Indre. 
Den er livlig, vever, listig, sky og forsigtig, dog bliver 
den omsider fortrolig med Menneskets Nærhed, hvor der er 
megen Færdsel, og hvor den ikke efterstræbes. 
Denne største indenlandske Art af Løvsanger-Gruppen 
afviger i Henseende til Sang, Redebygning, Æggenes Farve 
og det ved Roden bredere Næb fra de øvrige Løvsangere, 
med hvilke den dog har Farve tilfælles, og danner forsåa- 
vidt en Overgang til Kjærsangerne. 
Sin kunstige, tætte og faste Rede bygger den i Gren- 
kløfterne af Træer og Buske, især Hassel, sjeldent før i Be- 
gyndelsen af Juni, som oftest i en Højde af 6—8 Fod; den 
bestaaer udvendigt af tørre Græsstraa, Basttrevler, Larve- 
spind, Spindelvæv og Birkebark, i Nærheden af Havet ofte 
af tør Tang. Den er indvendigt foret med Hestehaar og 
Svinebørster samt gjennemvævet med Uld, Traad, Blaar og 
desl.… Som oftest er Reden temmelig løst anbragt paa en 
Gren, men hvor den er udsat for megen Blæst, befæstes 
den omhyggeligt mellem flere fra samme Heide udgaåaende 
Grene ved Hjælp af stærke Traade, der flettes ind i Reden. 
Den indeholder 4—5 rosenrøde Æg, som have sorte Pletter, 
der ofte flyde ud med en rød Rand, og enkelte fine sorte 
Streger og Snirkler. 
