277 
Æggets Længde og Brede: 
17 mm, IS Er: 
PA HED 15,5 » 
c. Kjær-Sangere, Calamodytae, Mley. 
Panden meget flad, smal og langstrakt, spidst ud- 
løbende i Næbet, som er temmelig langt, sammentrykt ud 
imod Spidsen og forsynet med en tydelig Rygkant. 
Fødderne temmelig stærke og med store Kløer. 
Vingerne korte eller middellange, afrundede; den 
temmelig lange Hale stærkt afrundet. 
Kroppen smækker; Hovedfarven brungraa, hos nogle 
spillende i Olivengrønt. 
Fuglene af denne Afdeling leve ved Aaer, Floder, 
Damme, Grave, Søer og Moser, blandt Buske, Rør og Siv, 
hvori de skjule sig, og påa hvilke de ideligen klattre; dog 
gjør Sumpsangeren til en vis Grad en Undtagelse fra denne 
Regel, idet den oftest fjerner sig mere fra Vandet og saa- 
vel i Sang som Levemaade synes at nærme sig Løvsangerne. 
Deres Rede bygge de med megen Kunst og befæste den 
imellem Rør over Vandet eller imellem Plantestængler i dets 
Nærhed. De udmærke sig ved en ganske eiendommelig, 
hos nogle Arter meget afvexlende, tildels med andre Fugle- 
stemmer blandet Sang, som de udføre siddende, ofte langt 
ud paa Natten. Deres Lokkestemme bestaaer af hvislende 
og skjærende Toner, som ogsåa blande sig imellem deres 
Sang. De leve af Insekter, som de snåppe påa Stænglerne 
og Bladene, hvor de hoppe og klåttre. Ved den utallige 
Mængde af skadelige Insekter, som de udrydde, ere de 
nyttige Fugle. 
For åt skyde dem måa man ofte have megen Taal- 
modighed, inden man faaer dem i Sigte, da de holde sig 
skjulte i Rørene og Buskene, naar de mærke Fare. Under- 
tiden måa man drive dem ud af deres Skjul og skyde dem 
