284 
Siv-Sanger, Sylvia schoenobaenus, (£.) 
Syn.  Motac. schoenobaenus, L. — Sylvia phragmitis, Bechst. — 
Calamoherpe phragmitis, Bote. — Caricicola phragmitis, 
Brehm. — Salicaria phragmitis, Selby. .— Calamodyta 
phragmitis, Degl. 
Dansk: Sivsanger, Gul Rørsmutte. Norsk: Sivsanger. Svensk: Såf- 
sångare, Såfstigare. 
Artsm.  Rygsiden olivengraa med brune eller brunsorte Pletter, Over- 
gumpen rustrød, uplettet; Issen uden lys Midtstribe; en bred 
lys Stribe over Øiet; Bugsiden rustgulhvid, uplettet; de ba- 
geste Svingfjer med lysere Kanter end de øvrige; Halen stærkt 
afrundet. 
Afbildn. Tab. XXII. a. (Siv-Rørsanger). 
Længde 52”, Vingestrækning 8”, Han og Hun ere 
ens farvede. Af tilfældige Varieteter fremhæves. en isabella- 
farvet og en prægtig rosenrød. 
I de med Rør, Siv og andre høie Sumpplanter  be- 
voxede Søer, Damme, Grave, Moser og Enge findes denne 
Kjærsanger her i Landet hyppigere og talrigere end nogen 
afde andre Arter Naumann fandt den almindelig 
i de holstenske Marsklande. = Overalt, hvor de anførte 
Lokaliteter ere tilstede, især hvor der er mange Vidier 
og tætte Pilebuske, undertiden endog langt fra Vandet, i 
Korn-, Raps- og Kløvermarker, træffer man den. Den sy- 
nes overhovedet mindre at foretrække større Vandpartier, 
naar blot Jorden er sumpig og vaad. I den udtørrede 
Lersø ved Kjøbenhavn yngler den saaledes i stor Mængde, 
ligeledes, om end mindre talrigt, ved Gravene omkring Kjø- 
benhavn. Omkring Randers er.den almindelig overalt. I 
Sverrig forekommer den talrigt i Landets sydligere Egne, 
mindre hyppigt i de nordlige, hvor den dog ingenlunde sy- 
nes at være sjelden. I Norge er den almindeligst i de øst- 
lige Stifter og er truffen i Finmarken; men Meddelelserne 
om dens Udbredelse der i Landet, og paa den skandinaviske 
