do 
(Sø) 
Qt 
Halvø overhovedet, synes noget usikkre. I Egenskaber og 
Levemaade ligner den de foregaaende. Hannen lader sin 
snerrende og pibende, men dog ret behagelige Sang høre 
baade Dag og Nat. ; 
Sin Rede bygger den i Midten af Mai som oftest over 
sumpige, næsten utilgængelige Steder, undertiden i Korn, 
men aldrig ud over Vandet; den staaer almindeligvis. meget 
lavt imellem Græs, Star og forskjellige Sumpplanter eller 
under Buske, men sjeldent i selve disse. Den er temmelig 
løs, mindre kunstig end de foregaaende Arters og bestaaer 
udvendigt af Græsstraåa og Græsblade, ofte blandet med 
grønt Mos, indvendigt af Plantetrevler , stundom tillige af 
Fjer og Hestehaar. De 4—6 smudsighvide eller gulgraa 
Æg ere tæt bestrøede med ganske fine Punkter, der flyde 
saaledes sammen med Grundfarven, at Æggene se ud som 
blegbrunt maårmorerede og have Lighed med Æggene af 
den gule Vipstjert (Motac. flava), fra hvilke de dog let ad- 
skilles ved de charakteristiske, sorte Haarsnirkler, der stedse 
findes paa den butte Ende. 
Æggets Længde og Brede: 
16 mm. 13 mm. 
18 » 14 » 
VYand-Sanger, Sylvia aquatica, (L.) 
Syn. Motacilla aquatica, Gmel. — Sylv. salicaria, Bechst. — 
Calamoherpe aquatica, Boie. 
Dansk: Vand-Rørsmutte. 
Artsm. Rygsiden rustgul eller brungul, sortstribet; Bugsiden hvidagtigt 
okkergul, uden Pletter; over Øinene og i Midten af Issen gul- 
hvide Striber, som adskilles fra hverandre ved brede, sorte 
Mellemrum ; Svingfjerene have mørkt rustgule Kanter. 
Afbild. Tab. XXI. a (Vand-Rørsanger). 
