(42) 
co 
(az 
1869 den 6. Mai, 
1870 — 10. — 
1871 — 12. — 
1872 — I. — 
1873 — 9. — 
1875 0 80 
Den lever fortrinsvis i dybtliggende Løvskove, som have 
tæt Underskov og Krat med rigeligt Vand, især ved Åaer 
og store Bække eller i Nærheden af Sumpe og Grave. Dens 
Væsen har noget Stormende og Kråftigt ved sig, blandet 
med noget Sørgmodigt; den er sky og meget vanskelig at 
faae at see, da den altid er opmærksom og søger Skjul 
ved enhver Fåre. I Almindelighed synger den meget stær- 
kere, mere gjaldende og hult klingende, desuden langsom- 
mere, afbrudt og med mindre Afvexling end følgende Årt. 
Ikke alle Individer af denne Art «slaae» lige godt. Hvor 
begge Arter findes i hinandens Nærhed, hører man deres 
eiendommelige Sang blandet, hvoraf den tydske Benævnelse: 
«Doppelschlåger» eller «Zweischaller». Dens gjennemtræn- 
gende Stemme, hvis Kraft er aldeles forbausende, gjør den 
som Stuefugl besværlig for nervesvage Personer. I det 
Frie lyde dens Melodier fra Mai til Slutningen af Juni, ikke 
blot om Dagen, især i Morgen- og Aftentimerne, men end- 
ogsaa med større Fylde, Kraft og Sammenhæng i Tonerne 
om Natten, hvilket fornemmelig charakteriserer denne Årt. 
Insekter og deres Larver, Myrepupper og Melorme ere 
dens kjæreste Føde. Den søger dem mest påa Jorden og 
hopper rask til, naar den bemærker noget Spiseligt, men 
betragter det først, inden den angriber det. Undertiden 
samler den Larver og Insekter af Grene og Blade, meget 
sjeldent fanger den de sidste i Flugten. Om Høsten æder 
-den ogsaa Ribs, Hyldebær o. l. 
Den bygger Rede éngang om Åaret, enten umiddelbart 
påa Jorden, paa gamle Muldvarpeskud og tørre Tuer, eller 
paa gamle Stød og Træstumper af de nær ved Jorden af- 
