; sal 
292 
huggede og igjen med nye Skud omgivne Buske og Træer. 
Reden er gjerne godt skjult, og Materialierne bestaae af 
tørt Løv, indvendigt belagt med fine Græsstraa og andre 
fine Plantedele. Man finder deri først i Juni sædvanligvis 
5 Æg af mat olivenbrun Grundfarve, skyløbne eller ligesom 
besprøitede med en mørkere, brun Farve; de ere større og 
ikke såa langagtige som den følgende Arts. 
Æggets Længde og Brede: 
alm: F5;5rn 
D4 » 16,5 » 
Sydlig Nattergal, Luscinia vera, Sundew. 
Syn. Motacilla luscinia, L. — Curruca luscinia, Koch. — Sylvia 
luscinia, Lath. — Lusciola luscinia, Keys. & -Blas. — Eri- 
thacus luscinza, Degl. (Swains.). 
Dansk: Nattergal, Lille Nattergal. Svensk: Sydlig Nåktergal. 
Artsm. Ovenpaa mørk rustgraa med brunrød Hale og Overgump; 
Bugsiden smudsigt graahvid; iste Svingfjer kort, dog omtrent 
af lige Længde med de forreste Svingfjers Dækfjer; Zden om- 
trent af samme Længde som dte. 
Afbildn. Tab. XXII. b. 
Længde 6”. 
Denne Årt, der fornemmelig tilhører det sydlige, vest- 
lige og mellemste Europa, er i det egenlige Danmark ikke 
saa almindelig som foregaåaaende Art; i Slesvig og Holsten 
derimod træffes den hyppigt. I de sydligere Egne af Fyen 
fandt Forf. den flere Steder, og fra Omegnen af Kjøbenhavn 
fik han tilsendt Æg af begge Arter.  Konservator Scheel 
traf den paa Møen. Paa Bornholm, hvor den foregaaende 
Årt er såa særdeles almindelig, forekommer denne ikke. I 
Norge er hverken denne eller den store Nattergal bemærket, 
og i Sverrig synes den her omhandlede Art at mangle eller 
