[80] 
ce 
TE 
Længde 51/2”, 
Om Høsten, efter Fjerfældingen, seer Hannen ganske 
anderledes ud end om Foraaret og ligner da mere Hunnen. 
Hele Ryggen er stærkt rustbrun, Panden graa, Struben med 
mange graahvide Pletter og det Rustrøde påa Bugsiden med 
mange rustgule og hvidagtige Fjerkanter. Alt dette taber 
sig henimod Foraaret ved Bræmfælding. 
Denne nydelige Fugl hører, om just ikke til de meget 
almindelige, dog ingenlunde til de sjeldne indenlandske 
Arter; talrigst forekommer den påa Foraars- og Efteraars- 
trækket (Mai—Juni og August—September). I Vendsyssel, 
hvor den er almindelig i Træktiden, har Fischer kun truffet 
den ynglende én Gang, nemlig 1863 i Dronninglund Have. 
I Randers-Egnen forekommer den hvert Aar påa Trækket, 
stundom (som i 1867) meget hyppigt, men ynglende er den 
ikke truffen der. Paa Bornholm synes den at være sjelden. 
Om Sommeren findes den i Haver, ved buskrige Vand- 
bredder, i Smaaskove og store Skoves Udkanter, Pileplan- 
tager og paa lignende Steder. Saasnart den mærker Efter- 
stræbelser, bliver den sky og forsigtig. Man seer den 
gjerne sidde paa frie Grene, medens den ideligt ryster og 
vipper med Halen, hvis røde Farve, naar Fuglen flyver i 
Solskinnet, spiller med et stærkt Skjær. Rødstjertens Sang 
er behagelig, blid, næsten fløiteagtig, temmelig høi, men 
kort, undertiden blandet med andre Fugles Toner. 
Insekter, Larver og Pupper, som den især fanger påå 
Jorden, men lurer paa fra Træer og Buske, udgjøre dens 
Næring; om Høsten lever den tillige af Bær. 
Sin Rede bygger den i Midten af Mai i hule Træer, 
i Mur- og Jordhuller, i Træstød, under Straatage og påa 
gamle Pilehoveder. Den er kunstløst anlagt af Mos, Græs- 
straa, tørre Blade og desl., sædvanligt udforet med Fjer 
indvendigt, og indeholder 5—7 smukt blåagrønne eller 
spanskgrønne Æg. 
