306 
Længde 6”. 
Hunnen har mere bruntfarvet Hoved og Baghals med 
flere og tydeligere, mørkebrune Længdepletter; Ungerne ligne 
nogenledes de Gamle, men håve gråagulhvid Forhals og 
Bryst. 
Brunellen eller Graairisken, som ikke maa forvexles 
med Tornirisken (Fringilla cannabina), der ogsaa kaldes 
«Graairisk», forekommer overalt i Danmark, men er ikke 
talrig paa Individer, og dens Hyppighed synes at være un- 
derkastet periodiske Indflydelser. I Jyllands nordligste Egne 
synes den at være temmelig sjelden, ligeledes paa Born- 
holm. Som Trækfugl kommer den sidst i Marts eller først 
i April og forlader os i Oktober med Undtagelse af enkelte, 
der forblive her om Vinteren. Paa den skandinaviske Halvø 
er den almindelig og træffes om Sommeren nu og da in- 
denfor Polarcirkelen, endog ynglende; i Norges sydlige Egne 
yngler den almindeligt i Naaleskovene i Landets Indre og 
flere Steder ved Vestkysten. Paa Fjeldsiderne gåaer den 
ikke op over Naaletræregionen. 
Dens Yndlingsopholdssted om Sommeren er unge Naale- 
skove, blandede Træplantninger, Haver og andre buskrige 
Steder, helst i bakkede Egne; døde Hegn søger den over- 
ordenligt gjerne. Om Efteraaret drager den i Regelen først 
til de lavere liggende Egne og Dalstrøgene, hvor den ikke 
sjeldent overvintrer saavel her i Landet som i det sydlige 
Sverrig. 
Den er en stille, fredelig, uselskabelig og tillidsfuld 
Fugl, som man oftest kan nærme sig paa faa Skridt. Dens 
korte, ret behagelige Sang, der har Lighed med Gjærde- 
smuttens, lyder fra Toppen af lave Træer eller Buske, altid 
fra et frit Sæde. 
Næringen bestaaer af forskjellige smaa Insekter og de- 
res Yngel, men tillige af Frø og Bær. 
