324 
Længde 3/3”, Vingestrækning 6”. 
Hunnen har citrongult (lysere) Issebaand med smallere 
sort Indfatning. 
Fuglekongen er almindeligt bekjendt; den sees her i 
Landet hyppigst i Træktiderne, ikke blot i Skovene, men 
overalt, hvor der findes Træer, Buske og Hække. Paa den 
skandinaviske Halvø træffes den almindeligt ynglende i de 
fleste Naaleskove Syd for den 70de Bredegrad (Alten); und- 
tagelsesvis er den bemærket i Halvøens allernordligste Dele. 
I det sydlige Sverrig er den almindeligst om Efteraaret, 
men yngler dog af og til i Skaane. Påa Færøerne træffes 
den ofte. 
Den er dels Trækfugl, dels Strøg- og Standfugl. I 
Levemaade og Sædvaner minder den saavel om Sylvierne 
som om Meiserne. 
Dens Næring bestaaer af smaa Insekter og disses Yn- 
gel, stundom Frø, især af Naaletræer. 
Den bygger i Midten af Mai Rede i Enden af Naale- 
træernes Grene, påa ovenomtalte Maade, af grønt Mos, 
blandet med Lav, Insektspind og Fjer, med hvilke den ud- 
forer Reden. Denne er temmelig vanskelig at finde, da 
den ligner sine Omgivelser og ofte staaer meget høit 
over Jorden. I Almindingen paa Bornholm yngler den i 
stort Antal. I det øvrige Danmark træffes den ligeledes 
ynglende paa mange Steder (Kongelunden, Boserup, Odense- 
Egnen 0. s. v.)  0Ved Margaard fandt Dyrlæge Grill dens 
Rede kun fire Alen over Jorden (den 23de Mai 1869). I 
"Ulstrup-Skov ved Randers traf Fencker den i 1870 med 6 
Unger; samme Aar iagttog Godseier Mourier-Petersen den 
med Unger i Holbækgaard-Skov, ligeledes ved Randers. I 
Frederiksberg Have ynglede den temmelig talrigt indtil den 
strænge Vinter 1870—71, men efter den Tid er den ikke 
bemærket der. De 6—10 Æg ere lyst gulgråa og rød- 
vatrede. 
