ud 
329 
Den er temmelig sky, sidder som oftest paa Jorden, 
reiser undertiden de lange Hovedfjer til en Top og synger 
stundom siddende paa en Tue paa Marken, men sædvanlig- 
vis høit opstigende i Luften med flagrende Vinger i en 
lodret eller spiralformig Retning. 
Sædekorn og andre Frø samt Insekter udgjøre dens 
Næring. 
Blandt Kornet påa Agrene, i det høje Græs påa Enge 
og Mosetuer, blandt Lyngen påa Hederne, men ogsaa paa de 
med kort Græs bevoxede Syltenge og ved de nøgne Strand- 
bredder, hvor der næsten ingen Væxter forekomme, findes 
dens kunstløst anlagte Rede, som bestaaer af tørre Græs- 
straa og Haar”). De 4—5 (sjeldent 6) Æg, som findes i 
Mai, ere graaladne, med mørkere, brunagtige og graa, ofte 
sammenløbende Pletter og Punkter, der ikke sjeldent danne 
en Pletkrands paa den butte Ende. 
Æggets Længde og Brede: 
2 Em, ore: 
FADER 18 » 
Hertillands drives Lærkefangsten såa godt som ikke; at 
skyde Lærker for Kjødets Skyld lønner sig neppe. I andre 
Lande, navnlig i Mellem- og Sydeuropa, fanges de under 
Træktiden millionvis i store, dertil særligt indrettede Garn 
og sælges som Fødemiddel. 
Toplærke, Ålauda cristata, (L.) 
Syn. Å. galerita. Pall. 
Dansk: Toplærke, Veilærke. Svensk: Tofslårka, Topplårka. 
ÅArtsm. Qvenpaa brungraa med sortagtige Pletter, paa Hovedet en spids 
Top, som ikke ganske kan nedlægges, og som bestaaer af lange 
smalle Fjer; den yderste Styrers Yderfane og den næstfølgendes 
Yderrand rustgul; Undervingen mat rødgul. 
Afbildn. Tab. XVIII g2. Han. 
€) Fischer fandt i Vendsyssel dens Rede i de opskyllede Siv ved Strand- 
bredden. 
