330 
Længde 7%”, Vingestrækning 14”. Hunnen sædvanlig- 
vis mindre med kortere Fjerbusk. 
Denne her i Landet ikke almindelige Art synes i de 
senere Aartier at have tiltaget i Hyppighed indenfor Dan- 
marks Grændser. Den opholder sig helst i frugtbare, korn- 
rige Egne, ved Veie og i Nærheden af Byer, hvor den ofte 
sidder paa Husene og løber omkring påa Gåden.  Mel- 
chior angiver den som skudt ved Herlufsholm. = Omkring 
Odense forekommer den hvert Aar i temmelig stor Mængde 
(Stamhusbesidder E. Møller). I Januar 1863 iagttoges den 
oftere af Fr. Hornemann paa Chausséen ved Hjørring; der 
var 2 Exemplarer (Reinh.). I August 1863 iagttog Konser- 
vator Conradsen flere Exemplarer ved Strandkanten mellem 
Aarhus og Ris Skov. I Januar 1867 forekom den i Gaar- 
dene i Viborg (Feddersen), og i Omegnen af Hobro er den 
ikke ualmindelig -(Bistrup). I 1860 opholdt et Par sig læn- 
gere Tid i Sæby, men dog, saåavidt vides, uden at yngle; 
i 1863 indfandt der sig paany Toplærker, og senere have 
disse ynglet deroppe, hvorved Antallet er blevet forøget. 
I Randers-Egnen, hvor den yngler, træffes den hele Aaret 
igjennem i Byens umiddelbare Nærhed, men næsten aldrig 
i større Afstand fra den; om Vinteren sees den jevnligt i 
Byens Gaarde og paa Gaderne, hvor den søger sin Føde i 
Hestegjødningen (Fencker). Ved Lyngsaa i Vendsyssel træf- 
fes den temmelig almindeligt, og i 1870 fandtes et Par 
ynglende der (Østergaard, Fischer). Pastor Fogh i Varde 
har meddelt Forf., at enkelte Par findes ynglende omkring 
denne By, hvor de om Vinteren løbe omkring påa Torvet 
og Gaderne. Ved Landsbyen Søes, Vest for Aabenraa, fandt 
Forf. den ynglende 1854. Ved Fredericia yngler den i ikke 
ringe Mængde. Ved Flensborg og Leck yngler den ifølge 
Mechlenburg. I Norge vides denne Art ikke at være be- 
mærket, og i Sverrig, hvor den, da Nilsson pååany udgav 
sin skandinaviske Fauna (1858), endnu var temmelig sjelden, 
har Forholdet idetmindste nogle Steder forandret sig; saa- 
