333 
Vendsyssel. Reden findes i høit Græs eller i Lyngen, 
stundom under en Busk; den bestaaer af tørre Græsstraa, 
Mos, Uld og Haar og indeholder i sidste Halvdel af April 
4—6 rødlige eller graa, mørkt plettede eller måarmorerede 
Æg, ofte af Lighed med Rørverlingens. 
Æggets Længde og Brede: 
90) mm. RAS LE « 
23» 16 » 
Den fanges i Net og paa Limpinde, men er temmelig 
vanskelig at komme paa Skud, især naar man først har op- 
jaget den. 
Bjerglærke, Otocoris alpestris, (L£.) 
Syn.  Alauda alpestris, L. — Alauda nivalis, Pall. — Phileremos 
alpestris, Brehm. 
Dansk: Bjerglærke. Norsk: Bjerglærke, Sandlærke. Svensk: Berg- 
lårka, Strandlårka, Sandlårka. 
Artsm. Rygsiden rødlig graabrun; Pande, Forhals samt en Streg over 
og bagom Øiet svovlgule; en Stribe fra Næbet hen under Øiet 
samt et Tværbaand paa Forhalsen sorte; Bugen hvid; paa Sj- 
derne af Baghovedet staae nogle lange Fjer, som  opreiste 
danne to smaa Toppe, én bag hvert Øie. 
Afbildn. Tab. XVIII. 97. Han. 
Længde 7”, Vingestrækning 14”, 
Hunnen har mindre stærke Farver og navnlig blegere 
Gult påa Hovedet; de sorte Partier ere mindre, mattere og 
med brune Fjerspidser; ovenpaa falder Farven mindre i det 
Rødiige, og det purpuragtige Skjær, som hos Hannen findes 
paa Vingekanten og Brystet, er neppe kjendeligt hos Hunnen. 
Denne Lærke tilhører det nordlige Skandinavien, det 
nordlige Rusland og hele Siberien.  SBonnez er den 
Første, der har tilført vor Fauna denne Art. I Begyn- 
delsen af Aaret 1852 sendte han Forf. to Exemplarer af 
denne Fugl, som den iste Januar 1850 vare skudte paa 
225 
