É: 335 
ev 
Næring omkring Husene. I Egnen omkring Randers fore=- 
kommer den af og til om Vinteren i smaa Flokke. Den 
17de Oktober 1875 traf Dr. med. P. Heiberg den ved Krik 
i Nærheden af Aggerkanal, og i indeværende Maaned (De- 
cember 1875) blev der skudt to Exemplarer netop paa 
samme Sted ved Hessel pr. Grenaa, hvorfra Bonnez for 26 
Aar siden erholdt de første danske Individer. I Norge yng- 
ler den temmelig taålrigt i Finmarken, Øst for Nordkap. I 
Landets sydlige og vestlige Egne træffes den derimod saa 
godt som aldrig. I Sverrig er den langt mere udbredt og 
forekommer endog hver Vinter helt nede i Skaane. Paa 
Færøerne og Island er den hidtil ikke iagttaget, men i 
Grønland er den truffen enkelte Gange. 
Om Grændserne for Bjerglærkens oprindelige Udbred- 
ningskreds hersker der forskjellige Meninger. Nilsson an- 
tager, at dens egenlige Hjem er Nordamerika, hvor Catesby 
traf den i Karolina (omtrent 1730), og som, da Linné (i 1758) 
optog den i Systemet, var det eneste Sted, fra hvilket den 
var kjendt. Herfra har den efter hans Mening udbredt sig 
til Siberien, hvorfra den, stadigt trængende længere og læn- 
gere mod Vest, endeligt har naaet Skandinavien, hvor Lovén 
i 1837 opdagede den ved Wadsø i Østfinmarken. Herved 
blev den indlemmet i den skandinaviske Fauna, i hvilken 
den nu staaer som en regelmæssigt og i et ikke ringe Antal 
forekommende Fugl. Prof. Reinhardt har imidlertid gjort 
Udg. opmærksom påa, at om det end maa erkjendes, at 
Bjerglærken er en i de sidste Decennier hos os fra østligere 
og nordligere Egne indvandret Fugl, såa foreligger der al- 
deles intet Bevis for, at den oprindeligt har været indskræn- » 
ket til Nordamerika, men at den med langt større Sandsyn- 
lighed maa antages at have været udbredt ogsaa over Si- 
berién paa den Tid, da den opdagedes i Karolina, idet den 
første siberiske Reisende (Georgi) allerede 40 Aar senere 
traf den ved Baikal-Søen. SI 1788 omtaler Gmelin Bjerg- 
