dd 
338 
Længde 72”, Vingestrækning 13/2”. 
Hunnen kun lidt forskjellig fra Hannen. I E. Hages 
Samling fandtes en renhvid Varietet, i den Teilmann'ske 
Malerisamling en lignende, afbildet efter et Exemplar, som 
var skudt ved Endrupholm i det sydlige Jylland. Fischer 
fik ligeledes en næsten aldeles hvid Varietet fra Vendsyssel, 
og Benzon en stærkt hvidbroget fra Hjorslev ved Odense 
(Dyrlæge Grill). Overhovedet er Kornverlingen en af de 
Fuglearter, hos hvilke Farvevarieteter, især begyndende Al- 
binisme, forekomme hyppigst. 
Denne almindeligt bekjendte Art opholder sig fornem- 
melig påa lave Sletter med Enge og Kornmarker eller i 
sumpige og vandrige Egne og er derfor meget hyppig i 
Marsklande. I det nordlige Jylland, hvor denne Art efter 
Fabers feile Angivelse ikke forekommer, er den ifølge Fi- 
schers Iagttagelser endog langt almindeligere end paa Sjæl- 
land. Adj. Juel har ifølge Prof. Reinhardts Meddelelse taget 
dens Æg ved Frederikshavn. Påa Bornholm synes den at 
være sjelden. I Sverrig er den navnlig talrig i Skaane; i 
Landets østlige"Del træffes den ikke højere op end i den 
nævnte Provinds, men langs Kattegats-Siden forekommer 
den op i Halland, sjeldnere nordligere. I Norge er den 
sjelden og er, såavidt vides, kun truffen paa Jæderen, hvor 
der i Juni 1867 opholdt sig adskillige Individer. Korn- 
verlingen er overalt i Skandinavien Standfugl; ofte tilbringer 
den Vinteren sammen med Gulspurve og Spurve i og ved 
Landsbyerne. 
Den er kraftig, men doven og flyver tungt; dens Sang 
er mindre behagelig. 
Næringen bestaaer af melholdige Græsfrø, Hirse, Havre 
og Hvede; de andre Kornarter og olieholdigt Frø fortærer 
den blot i Mangel af Bedre. Om Sommeren æder den In- 
sekter, hvormed ogsaa Ungerne i den første Tid opfødes. 
Reden findes først i Mai næsten altid umiddelbart paa 
Jorden i en lille Fordybning, blandt høie Planter, i Græsset 
