346 
b. Sporeverlinger, Plectrophanes, Mey. 
Bagkloen lige saa lang som eller længere end Bag- 
taaen, svagt bøjet. Vingerne længere og Halen kortere end 
hos Buskverlingerne. 
De leve påa aaben Mark og nøgne Bjerge og have i 
Henseende til Flugt, Redebygning og Sang megen Lighed 
med Lærkerne. 
Sneverling, Plectrophanes nivalis, (L.) 
Syn. Emberiza nivalis, L. — Emberiza mustelina, Gm. — Em- 
beriza glacialis & mustelina, Lath. — Emberiza borealis É 
mivalis, Degl. — Plectrophanes mivalis, Mey. 
Dansk: Snefugl, Snespurv, Snekok, Snefug (Læsø), Snefinke, Vinter- 
fugl. Norsk: Snefugl, Snespurv, Snetiting, Snekok (Faber). Svensk: 
Snåsparf, Snålårka, Sjolårka, Illvårsfogel (Dalarne), Hårdvårsfogel (Up- 
land). Færøisk: Snjoufuglur (M.), Snjofuglur, Snjotitlingur (H.). Is- 
landsk: Snidtitlingr, Sølskrikja (Hannen). Grønlandsk: Kopanauarsuk. 
Artsm. En stor, hvid Plet paa Vingerne. I Sommerdragt har Hannen 
sort Ryg, hvidt Hoved og Hals, Hunnen sort Ryg med graa 
Fjerrande. I Vinterdragt ere begge Kjøn ovenpaa rustgule med 
sorte Pletter, med brunt Hoved og Hals.  Bugsiden hos begge 
Kjøn altid hvid. 
Afbildn. Tab. XXV. gl. Han. — Suppl. Tab. 9. Han i Sommerdragt og 
ung Fugl. 
Længde 6/2”, Vingestrækning 13”. 
Den gamle Han hår i Sommerdragten Hovedet, Halsen, 
de øverste Vingedækfjer, Brystet, Bugen og Undergumpen 
hvide; Ryggen og Skulderfjerene glindsende sorte, de 3 
yderste Svingfjer hvide med en sort Plet i Spidsen af Yder- 
fanen, den 4de sort med hvid Yderfane; den gamle Hun 
hår i samme Dragt mindre Hvidt påa Vingerne, og Hovedet 
har en sort Plet i Midten, naar man stryger Fjerene tilbage. 
I Vinterdragten ligne begge Kjøn hinanden mere; de sorte 
