352 
Hannens egenlige Sang er temmelig middelmaadig; thi saa 
lang Visen end synes, bestaaer den kun af skjærende eller 
skingrende Stropher, blandede med Lokkestemmen i mang- 
foldige Gjentagelser. 
Dens Yndlingsføde er Kjærner af Kirsebær, Slaaen, 
Hvidtjørn, Rønnebær og Bøgefrugter, men den æder tillige 
olieholdigt Frø af mange urteagtige Planter, Træknopper 
og undertiden Insekter, som den ogsaa tager til Hjælp til 
Ungernes Fodring. 
Den bygger Rede sidst i Mai eller først i Juni overalt 
i Løvskove, især Bøgeskove, saavelsom i Haver. Den byg- 
ger ofte i unge, ranke Bøges høie Topkløfter, 30—40 Fod 
høit; undertiden findes Reden kun 5—7 Fod fra Jorden, 
stundom i Frugttræer. Den er kunstigt sammenlagt af Ris- 
kviste og indvendigt foret med fine Rødder, ofte blandede 
med Svinebørster, Uld og Hestehaar. De 3—5 Æg ere 
grønagtigt askegraa med mørke Pletter og Aarer. 
Æggets Længde og Brede: 
PAR) LE sne: 
BED 19 » 
Kjødet er mindre behageligt, noget seigt og undertiden 
bittert. Da den ødelægger en stor Mængde Kirsebær, Suk- 
kerærter og andre Frugter, er den en forhadt Fugl i 
Haverne. 
Den er temmelig sky og vanskelig at komme nær, dog 
mindre om Vinteren. Ungerne ere lettest at komme påa 
Skud. Den fanges i Doner, paa Limpinde og i Netfælder. 
Ved at strøe Kirsebærstene paa Jorden og sætte Løbedoner 
rundt omkring kan man ligeledes fange den. 
2den Underslægt: Spurve, Passer, Bore. 
Næbet kort, temmelig tykt, kegleformigt, men dog ikke 
nær såa kraftigt som hos foregaaende Gruppe; Børstefjer 
ved Mundvigen; Halen kort og kun lidt kløftet. 
