353 
Husspurven, Passer domesticus, (L.) 
Syn.  Fringilla domestica, L. — Pyrgita domestica, Boie. 
Dansk: Graaspurv, Spurv. Norsk: Graaspurv, Husspurv, Huskald. 
Svensk: Gråspink, Gråsparf, Husfink. 
Artsm. Hovedet ovenpaa askegraat (Hannen) eller brungraat (Hunnen); 
et hvidt eller hvidagtigt Baand over Vingen. 
Afbildn. Tab. XXVI. gæ. Han (Fring. domestica). — Suppl. Tab. 10. g2. Hun. 
Længde 64”, Vingestrækning 10”, 
Hunnen har brungraat Hoved, Baghals og Overgump; 
Vingernes Tværbaand er mindre bredt end hos Hannen og 
ikke saa renhvidt.  Kinderne og Forhalsen ere askegraa, 
Struben og Bugen hvide. Hos Hannen er Struben og Par- 
tiet foran Øiet sorte, Forhalsen sort med graaagtige Fjer- 
rande. I Vinterdragten har Hannen større Lighed med 
Hunnen, . idet de brunagtige Partier blive lysere og mere 
graaagtige. Ungerne ligne Hunnen.  Tilfældige Varieteter 
ere forholdsvis hyppige. 
Husspurven er en næsten overalt i Skandinavien almin- 
deligt bekjendt Fugl. Fra den følgende Art, med hvilken 
Hannen har nogen Lighed, adskilles den let ved sin an- 
seeligere Størrelse. Paa den skandinaviske Halvø er den 
almindelig op til Lofoten; nordligere forekommer den spar- 
sommere, om den end nu og da træffes endog helt oppe i 
Østfinmarken, hvor den dog ikke synes at ville tage stadigt 
Ophold. Langs Norges Vestkyst er den paa sine Steder 
sjelden og mangler endog ganske i flere dybe Dalstrøg i 
Christianssands og Bergens Stifter. Faa Fjeldsiderne træffes 
den endnu hist og her i Birkeregionen, dog kun hvor der 
findes beboede Huse. Som Navnet antyder opholder Hus- 
spurven sig overhovedet saa godt som udelukkende i Nær- 
heden af beboede Steder; den udbreder sig med det frem- 
skridende Agerbrug og er, ved stadigt at færdes mellem 
Mennesker uden at være udsat for synderlig Forfølgelse, 
bleven meget tam og tillidsfuld. 
