359 
Om Sommeren beboer denne Finke de nordlige Egne 
af Sverrig, Norge og Rusland; men om Efteraaret og Vin- 
teren vandrer den omkring i de fleste europæiske Lande, 
ogsaa hos os, undertiden i utallige Sværme, og besøger 
vore Skove og Byer. Sidst i April eller i Begyndelsen af 
Mai pleier den at vende tilbage. Kun rent undtagelsesvis 
træffes den her i Sommerdragt. I Norge er den især hyp- 
pig i de subalpinske Naaleskove Syd for Fjeldryggen og i 
Birkebæltet påa Fjeldene. == Nordenfjelds forekommer den 
ynglende -helt op til den russiske Grændse. I Lavlandet 
overvintrer den undertiden, ligeledes i det sydlige Sverrig. 
Paa Færøerne, hvor den, då Miller udgav sin Fuglefauna 
(1863), ikke vidstes at være truffen, blev et Exemplar skudt 
i 1867 (Reinh.). 
Dens Næring bestaaer af olieholdigt Frø, især af Naale- 
træer og Bøgen; om Sommeren af Insekter. 
Reden ligner Bogfinkens; Hunnen lægger 5—6 bleg- 
graa, grønladne, sortebrunt prikkede Æg af Lighed med hins. 
Æggets Længde og Brede: 
horn: 14/5re. 
BAUER 157555 
Den er aldeles ikke sky, og den færdes gjerne flokke- 
vis, saavel i Træktiderne som om Vinteren. Ogsåa om Som- 
meren holder den sig i store Skarer i Nordeuropas Birke- 
skove, hvor den ofte yngler i uhyre Antal. Naar den påa 
Trækket Syd efter træffer paa større Bøgeskove med rigelig 
Bog, bliver den undertiden Vinteren over paa et såadant 
Sted, naar den ikke af altfor stærkt Snefald eller stræng 
Frost tvinges til at drage sydligere. Man fanger dem i 
Slaggarn, Meisekasser, under et opstillet Sold, i Doner og 
Snarer. 
