(w5) 
(er 
vo 
5te Underslægt: Lznota, Bonap. 
Næbet kort, -tykt, med lige Rande. Vingerne mid- 
deliange, naåae knapt til Halens Midte. Halen kløftet. 
Tornirisk, Linola cannabina, (L.) 
Syn. Fringilla cannabina, L. — Ligurinus cannabtnus, Koch. — 
Fringilla linota, Lath. — Cannabina linota, Degl. 
Dansk: Irisk, Tornirisk, Graairisk (Hunnen og den yngre Han samt den 
gamle Han i Vinterdragt), Rødirisk (gammel Han i Sommerdragt). 
Norsk: Tornirisk. Svensk: Håmpling. 
Artsm.  Haandsvingfjerene og Styrefjerene sorte med hvide Kanter. Det 
Hvide paa de yderste Styrefjers Inderfane bredere end det Sorte. 
Næbet brunagtigt (om Sommeren) eller graat (om Vinteren). 
Afbildn. Tab. XXVI. g2. Han (Fring. cannabina). — Suppl. Tab. 10. 
Han i Vinterdragt og Hun. 
Længde 59”, Vingestrækning 9%2”. 
Hos Hannen i Vaardragt ere Panden, Issen og Brystet 
smukt blodrøde; Baghovedet samt Hoved- og Halssiderne 
askegraa, Ryggen, Skuldrene og Vingedækfjerene kastanie- 
brune, Hagen og Struben hvidagtige med smaa brune Plet- 
tier. Om Efteraaret bliver det Røde brunrødt, og de brune 
Rygfjer erholde graa Rande, som ved Bræmfælding forsvinde 
mod Foraaret. Hunnen og Ungerne ligne Hannen i Vinter- 
dragt. 
Tornirisken, som hører til vore almindelige Fugle, yng- 
ler her i Landet næsten overalt, hvor der er Træer og Bu- 
ske, navnlig i Tjørnekrat, Hegn og Udkanter af Skove, i 
Haver, unge Granplantninger 0. s. v. Den forlader os i 
haarde Vintere og tilbringer ellers den kolde Aarstid paa 
Markerne i store Flokke; naar disse sidde påa Jorden, for- 
holde de sig tause, men under Flugten kviddre de bestan- 
digt. - I Marts vender den tilbage til Ynglepladserne. Paa 
