366 
April. I Vendsyssel, hvor: den forekommer sparsommere, 
synes den kun at træffes paa Østkysten. Forf. har be- 
mærket, åt den holder sig meget til Strandbredderne, hvor 
Planter, hvis Frø den fortrinsvis ynder, f. Ex. Veibred, 
Gaasefod, Melde 0. s.v., voxe i Mængde. Paa den skandi- 
naviske Halvø er den om Sommeren især almindelig Nord 
for Fjeldryggen, hvor den yngler i betydelig Mængde i Birke- 
skovene saavel paa Øerne som i Landets Indre; ogsaa i 
Norges sydlige og … vestlige Stifter træffes den ynglende i 
Birkeregionen paa Fjeldene. Om Vinteren og paa Trækket 
kommer den til Lavlandet i Halvøens sydligere Del, ofte i 
umaadelige Skarer. Paa Færøerne synes den at være meget 
sjelden eller vel rettere blot at indfinde sig som en tilfældig 
Gjæst. H.C. Miller havde forinden Aaret 1861 kun havt et 
eneste. færøisk Exemplar (i 1847), men i September i det 
førstnævnte Aar opholdt en Flok paa 12 Individer sig i hans 
Have ved Thorshavn, og samtidigt blev et Exemplar skudt 
ved Kirkebø Ruin. P. A. Holm, der ikke selv har erholdt 
Fuglen påa Færøerne, betragter det imidlertid, ifølge tro- 
værdige Vidnesbyrd, som sikkert, åt den hver Vinter findes 
i Mængde paa disse Øer. Paa Island angives den af Faber 
(Prodr. Pag. 16) som «sjelden», men af hans Beretning 
fremgaaer det dog, at den yngler påa Øen, hvor den under- 
tiden bliver Vinteren over, og at han flere Gange har truffet 
den skarevis der. Ogsaa fra den nyere Tid haves Beret- 
ninger om dens Forekomst og Ynglen paa Island, gjennem 
Proctor og Kruper. (Reinh.). I Grønland forekommer den 
meget almindeligt ynglende, men aldrig om Vinteren; efter 
Holbølls Mening kommer den dertil fra Amerika. 
Som ålle Sidskener lever den af forskjellige Slags olie- 
holdigt Frø, især Birkens; om Sommeren maaskee ogsaa af 
insekter. 
Sin Rede bygger den i mindre Birke-, Naale- eller 
Elletræer; den bestaaer af Græsstraa, Græsblade og Mos, 
indvendigt foret med Kjæruld, Rensdyrhaar og Fjer. De 
