368 
forskjellige Lokaliteter hår fundet Sted ved det senere 
Eftersyn. 
Grønsidsken, Åcanthis spinus, (L,) 
Syn. Fringilla spinus, L. — Spinus viridis, Koch. — Spinus 
alnorum, Brehm. — Chrysomitris spinus, Boie. — Carduelis 
spinus, Briss. 
Dansk: Grønsidsken. Norsk: Sisik. Svensk: Gronsiska. 
Artsm. Hætten hos Hannen sort; Ryggen grønagtig med mere eller 
mindre tydelige, sortagtige Pletter; Overgumpen gulagtig; Bug- 
siden gulagtig med tydelige sorte Skaftstriber. 
Afbildn. Tab. XXVIII. a. gZ. Han. (Fringilla spinus). — Suppl. Tab. 10. 
Længde 4/3”, Vingestrækning 8/2”, 
Hunnen er graagrøn påa Rygsiden uden sort Hætte; 
Bugsiden ikke såa smuk gul som hos Hannen, men mere 
hvidagtig, med mange sortagtige Pletter. Om Vinteren ere 
de nævnte Farver hos begge Kjøn tildels dækkede af aske- 
graa Fjerspidser, som hos Hannen om Foraaret tabe sig ved 
Bræmfælding. De unge Fugle ligne meget Hunnen. Iris og 
Fødderne brune. 
Denne skjønne, muntre Fugl findes om Sommeren i 
Naaleskove, dog ikke meget hyppigt hos os. Om Efter- 
aaretl og Vinteren indfinder den sig derimod undertiden i 
store Skarer, hvor der gives mange Elle og Birke. I Vend- 
syssel forekommer den, ifølge Fischers Erfaringer, ligesom 
foregaaende Art, kun paa Østkysten. Omkring Randers er 
den sjelden, efter Fenckers Mening fordi der i denne Egn 
kun findes såa faa Elletræer. Den skal yngle paa Bornholm, 
og ifølge Forf.s Optegnelser havde han dens Æg fra Korse- 
litze Skov paa Falster, hvor Reden var funden af Skovrider 
Rosenstands Sønner. Paa den skandinaviske Halvø fore- 
kommer den ynglende i Naaleskovene i Mellem- og Nord- 
sverrig og i Norges sydlige og østlige Stifter indtil Trond- 
hjemsfjorden; langs Vestkysten træffes den sparsomt i 
enkelte Fyrreskove. Paa Fjeldsiderne gaaer den i Regelen 
