373 
Dompapperne, hvis Næb er meget stærkt og vel skikket 
til at afskalle Frø, ligne ir Væsen og Levemaade Korsnæbene 
og Kjærnebiderne. De leve af olieholdigt Frø, fælde kun 
én Gang om Åaret og bygge Rede paa Træer og Buske. 
Kjøns- og Aldersforskjellighederne ere stærkt udprægede i 
det Ydre. 
Almindelig Dompap, Pyrrhula rubicilla, Pall, 
Syn. Loxia Pyrrhula, L. — Pyrrhula vulgaris, Temm. — Frin- 
gilla Pyrrhula, Mey. — Pyrrhula Europæa, Degl. — Lowxia 
Flamengo, Sparrm. — Pyrrh. Germanica, Brehm. — Pyrrk. 
septentrionalis, Brehm. 
Dansk: Dompap. Norsk: Dompap. Svensk: Domherre. 
Artsm. Hovedet, Vingerne og Halen sorte; Ryggen askegraa; Overgum- 
pen renhvid; Brystet og Bugen hos Hannen røde, hos Hunnen 
graa: over Vingen et bleggraat Baand. 
Afbildn. Tab. XXVIII. a. 92, Han. (Pyrrhula vulgaris). — 
Suppl. Tab. 11. 92. Hun. 
Længde 67/9”, Vingestrækning 11”. 
Hannen er paa Ryggen smuk blaagraa, Hunnen brun 
graa, og den sidste har i det Hele taget mindre rene og 
glindsende Farver. De unge Fugle før den første Fælding 
mangle den sorte Hætte og Hage; forøvrigt ligne de temme- 
ligt Hunnen.  Renhvide, hvidbrogede og sorte Varieteter 
forekomme forholdsvis temmelig hyppigt; de sidste frem- 
komme dog navnlig i Fangenskab, især naar Fuglen fortrinsvis 
fodres med Hampefrø (cfr. Alauda arvensis. Pag. 228). 
Dompappens egenlige Hjem er det nordlige Europas og 
Asiens store Naale- og Bøgeskove; dog yngler den ogsaa 
hist og her i Tydskland; Brehm (Handb. d. Naturgesch. 
aller europ. Vogel) anfører den som ynglende i Slesvig”). 
") En Angivelse i Forf.'s Notitser om, at den i sin Tid skal have yng- 
let i «Klampenborg Plantage», beroer sandsynligvis paa en For- 
vexling. 
