391 
søen. Paa den skandinaviske Halvø forekommer den kun i 
det sydvestlige Norge, hvor den tidligere havde en langt 
større Udbredelse. Nu for Tiden synes den at være ind- 
skrænket til den lille Ø, Rennesø, udenfor Stavanger, hvor 
den er Standfugl, men dog kun træffes sparsomt. Det 
synes, at den er stærkt påa Veie til at uddøe ogsaa der, 
og at den saaledes om ikke lang Tid vil være berøvet den 
skandinaviske Fauna. 
Paa Færøerne, hvor den er Standfugl, yngler den i 
dybe, utilgjængelige Klippehuler to Gange om Aaret og 
lægger hver Gang to hvide Æg, første Gang allerede i Marts 
Maaned. 
Æggets Længde og Brede: 
Sam nn 
TA ere 
SE SED 
Korsika | ål » 30 » 
42 » ORD 
Dens Næring bestaaer af Korn og andet Frø, som den 
samler paa Marken.  Klippeduen er i Almindelighed meget 
sky og vanskelig at komme paa Skud. I strænge Vintere 
døe mange af dem dels af Sult, dels derved, at Sneen til- 
fyger Klippehulerne ved Søkysten, i hvilke disse Duer have 
deres Tilhold. 
Turteldueslægten, Turtur, Ray. 
2den Svingfjer af samme Længde som Iste; de ydre 
Halefjer have alle hvid Spids. Ryggen mere eller mindre 
rustfarvet. 
