394 
Stor Turteldue, Turtur rupicola (Pall.) 
Syn. Columba rupicola, Pal. — Col. turtur major, Pall. — 
Col. gelastes, Temm. — Turtur orientalis, Lath. — Peristera 
| 
gelastes, Borte. 
Dansk: Østlig Turteldue (Kjærb.). Norsk: Stor Turteldue. Svensk: 
Storre Turturdufva. 
Artsm. Ryggen og Overgumpen blaa; Hoved og Bryst graablaa med 
rustgult Anstrøg; paa Halsens Sider findes hos den gamle 
Fugl en sort Plet med fire hvide Tværstriber; de to mellemste 
Styrefjer med hvidgraa Spids, hos den unge Fugl ensfarvede. 
Afbildn. Zdet Suppl. Tab. 4 (Columba gelastes). 
Længde c. 13”. 
Denne Dueart, der i Farvetegning har stor Lighed med 
den almindelige Turteldue, men adskiller sig fra den ved 
sin betydeligere Størrelse, hører hjemme i det nordøstlige 
Åsien og navnlig i Japan, og er ifølge Nilssons Angivelse 
truffen to Gange i Sverrig, første Gang i 1842; det paagjæl- 
dende Individ, der var en énaarig Fugl, blev fanget i Herjeå- 
dalen og antages af Sundewall at være udruget der eller i 
en af Laplands tilstødende Egne. Fra Norge anføres 2 In- 
divider som skudte i Østfinmarken, men ifølge Colletts Med- 
delelse til Udg. beroer Angivelsen paa en Feiltagelse. Fra 
Danmark kjendes kun ét Exemplar, en Hun, som d. åde 
Nov. 1863 blev skudt ved Skafføgaard i Jylland (Godseier 
Estrup) og sendt til det zool. Museum. Reinhardt angav 
den først som en Varietet af Turtur auritus (Vidensk. Medd. 
fra d. naturhist. Foren. f. 1863, Pag. 63), men berigtigede 
senere sin Meddelelse (1. c. 1868, Overs. ov. Møderne Pag. 
IV, hvor Dagen imidlertid ved en Feiltagelse angives som 
den 20de Nov.). 
