+ æ 
396 
. æ 
spæde Ungers Næring. De fleste hønseagtige Fugle leve i 
Polygami, yngle påa Jorden og kun én Gang om Åaret; 
de fleste Arter lægge mange Æg, som alene udruges af 
Hunnen, der ogsaa i Regelen alene hår Omsorg for Un- 
gerne. Disse forlade Reden strax efter at være komne ud 
af Ægget og følge Moderen, som anviser dem deres 
Føde og opvarmer dem under sine Vinger. Familien holder 
sig samlet til Efteraaret, ofte til næste Parringstid. De 
fælde kun én Gang om Aaret; Hannerne ere hos de. fleste 
Arter større og smukkere end Hunnerne.  Hønsefuglenes 
Orden omfatter de nyttigste af alle Fugle. Da det er let 
at forskaffe dem passende Næring, og då de i Fangenskab 
snart glemme at bruge Vingerne, er det ikke vanskeligt at 
tæmme dem; da de endvidere have et meget velsmagende 
Kjød og formere sig stærkt, har man fra de ældste Tider 
gjort flere af dem til Husfugle, saaledes Paafuglen, Kal- 
kunen, Perlehønen, Fasanen og Bankivahønen. 
liste Familie: Sandhønsene, Preroclidæ. 
Brystbenets inderste Indsnit betydeligt mindre end det 
yderste (ligesom hos Duerne). 
Næseborene dækkede af Fjer. i 
Løbet kort og svagt, mere eller mindre fjerklædt. 
Tæerne undertiden fjerklædte; Ydertaaen har kun 4 Led. 
Vingerne lange og spidse. 
Steppehøneslægten, Syrrhaptes, Illig. 
Bagtaaen mangler, Fortæerne tildels sammenvoxede, 
hele Foden fjerklædt. 
