400 
de i endnu større Mængde i Slutningen af Oktober, og fra 
September til langt ind i Dec. havde Gaardeier Gaardbo 
gjentagne Gange Lejlighed til at see dem flokkevis i Raa- 
"bjerg Sogns Klitter. Naar dertil endnu føjes, at der ifølge 
Lægen Fr. Hornemanns Angivelse blev seet Steppehøns i det 
nordligste Vendsyssel kort før Jul s. A., og at en enkelt Steppe- 
høne, ifølge Bulows Meddelelse, blev skudt tæt ved Ring- 
kjøbing i Ugen mellem Jul og Nytaar, ere — saavidt Udg. 
bekjendt — alle de bestemte Tilfælde nævnte, i hvilke 
Steppehøns med Sikkerhed vides åt være seete og skudte 
eller fangede i Jylland i det paagjældende Aar. Men for- 
uden disse haves der endnu Meddelelser om, at mange 
Steppehøns, navnlig i Omegnen af Ringkjøbing, ere blevne 
fangne eller skudte af Bønder og Andre, som af Uvidenhed 
eller Ligegyldighed have spist de fleste af dem; Forf. mod- 
tog 11 levende og et større Antal dræbte Individer fra 
samme Egn, og et ikke ubetydeligt Antal saavel af levende 
som af døde Steppehøns blev, ifølge Dr. med. Holsts An- 
givelse, opkjøbt i Ringkjøbing og af en Mellemhandler 
sendt til Hamborg. Trods Vinterens Komme havde alle de 
indvandrede Steppehøns dog altsaa ikke forladt os. Enkelte 
vildfarne Individer streifede, som det fremgaaer af det Oven- 
staaende, endnu omkring; og i Foraaret 1864 modtog Fr. 
Hornemann en Meddelelse fra Gaardeier Gaardbo om, at der 
endnu i Begyndelsen af Februar s. ÅA. var bleven seet en 
Flok Steppehøns i Vester Tversted Klitter (Horns Herred); 
det sidste Individ blev i Februar 1864 fanget paa en sne- 
bedækket Vei i Udkanten af Østerskvven paa Falster af Hr. 
Quist til Hjertelund. Det er naturligvis ikke muligt, endog 
tilnærmelsesvis, at opgive i hvor stort Antal Steppehønsene 
i Aaret 1863 have besøgt Danmark, men det er dog uden 
for al Tvivl, at deres Antal har beløbet sig til adskillige 
Hundreder. 
Ogsaa fra Slesvig haves Beretninger om, at de i det 
nævnte Aar forekom i et anseeligt Antal; påa Als saaes en 
