406 
Mængde Agerhøns ernærer sig om Efteraaret og om Vinteren 
fornemmelig af disse, hvorfor ogsaa deres Kjød er noget 
mørkere og har en særegen behagelig Smag. Reden, 
som er anbragt i Græs, Korn eller Kløver, under Buske, 
Risbrænde og desl., indeholder i Midten af Mai 12—22 
ensfarvede lysere eller mørkere gul- eller olivengraa Æg”). 
Æggets Længde og Brede: 
34,5 mm. 25 5 mm: 
36,5 » 96 » 
Man jager dem, som bekjendt, med Hønsehunde eller 
fanger dem i Garn, Kurve og Løbedoner. Fra sidst i August 
til sidst i Septbr. lykkes Jagten bedst; senere blive «Høn- 
sene» mere sky og trykke sig ei saa gjerne for Hunden. 
I smukt, stille Veir pleie de at holde bedre end i Blæst og 
Uveir. I BDrivegarnet fanges Agerhønsene bedst i Morgen- 
gryet eller i Aftenskumringen; man bruger dertil Hønsehund 
og Skydehest.  Saasnart Hunden har viist, hvor Flokken 
ligger, udsætter man Garnet, helst saaledes, at Aabningen 
staaer i en Fure; Hunden aflokkes, og Jægeren, som gaaer 
noget ludende ved den modsatte Side af Hesten, avancerer 
saaledes i Zigzag nærmere og nærmere Flokken, indtil han 
faåaer den til at løbe ind i Garnet (Nilsson). I Tydskland 
fanger man Ågerhøns med de saakaldte Høgegarn, der ere 
30—40 Alen lange og 15 Alen høie, med 3 Tommer vide 
Masker; af saadanne Garn har man flere. Agerhønen flyver 
altid lavt Morgen og Aften og altid over samme Strøg; her 
opstiller man sine Garn imellem tvende c. 10 Alen høie 
Stænger. Den nederste Garnline binder man 2 Alen og den 
øverste 9 Alen fra Jorden, hvorved Garnet kommer til at 
hænge slapt og sækformigt ned imod denne. Et Par Karle 
+) Som bekjendt siges der, at naar man sætter en Pind midt i denne 
Fugls Rede, saa at den ikke kan komme til at ruge, vedbliver den 
at lægge Æg. Fischer omtaler et Tilfælde, i hvilket Rigtigheden af 
denne Angivelse er bleven bekræftet. 
