418 
Rypeslægten, Lagopus, Briss. 
Næbet kort, tykt, oventil hvælvet. Øienbrynene nøgne, 
i Overkanten med en fremspringende kamtandet Rand. 
Fodroden og Tæerne om Vinteren med en tæt Fjerklædning, 
om Sommeren mere eller mindre ubefjerede. Tæernes 
Sider uden større Skjæl eller Fryndser. Halen ukløftet, be- 
staaende af 14 sorte Styrefjer; over de to mellemste ligge 
to stærkt forlængede Dækfjer. 
Kyperne opholde sig paa høie, især skovløse Bjerge 
eller påa højtliggende Heder og Sletter med sparsom Vege- 
tation. De leve i Monogami og holde sig parvis sammen 
om Sommeren. Om Efteraaret, naar Ungerne ere voxne, 
slaae flere Familier sig sammen og streife om Vinteren om- 
… kring i store Flokke. De færdes mest paa Jorden og sætte 
sig kun sjeldent paa Træer. Deres Næring bestaaer af 
Blade, Bær, Frø samt mindre Planter. Hannerne ere større 
end Hunnerne og i Regelen anderledes farvede. De yngle 
to — undertiden tre — Gange om Åaret. Vinterdragten er 
meget forskjellig fra Sommerdragten. 
Ryperne skifte Kløernes Hornskede én Gang om Aaret; 
dette mærkelige Phænomen, der først med Sikkerhed er 
blevet nærmere paavist af Nilsson, staaer naturligvis i nøie 
Forbindelse med disse Fugles Levemaade og de Forhold, 
under hvilke de maa søge deres Føde. Om Vinteren, naar 
Frosten hår dannet en Isskorpe paa Sneen, ere Kløerne 
lange, brede, spadeformige med udhulet Underside og skarpe 
Kanter, for at Ryperne dermed kunne gjennemkradse Is- 
laget og naae ned til Planterne, som dækkes af Sneen. 
Men naar denne er smeltet bort, behøver Fuglen ikke saa- 
danne Gravekløer, og disse afløses da om Sommeren af nye 
Kløer, der i Begyndelsen ere korte og stumpe, men lidt 
efter lidt voxe ud til Gravekløernes Størrelse og Form. 
