419 
Fjeldrypen, Lagopus alpina, Nilss. 
Syn. Tetrao lagopus, L. — T. rupestris, Gm. — T. alpinus, 
Nilss. (Orn. Sv.). — T. Reinhardi, Brehm. (2). 
Dansk: Fjeldrype. Norsk: Fjeldrype, Skarerype, Skarvrype, Fjeldskar, 
Blaarype (Drammen og Kongsberg. Efteraarsdragt). Svensk: Fjålripa. 
Islandsk: Rjupa (Hunnen), Kjeri (Faber), Kéri (Holm) (Hannen). Grøn- 
landsk: Akejksek, Kavio. 
Artsm. Ste Haandsvingfjer kortere end Zden. Overnæbet noget sam- 
mentrykt mod Spidsen. Vinterdragt: Hannen hvid med sorte 
Tøiler og et sort Baand fra Øiet henimod Nakken, Hunnen 
renhvid. Sommerdragt: Hannen: Hovedet, Halsen, Ryggen 
og Forbrystet sorte med flere eller færre hvide Pletter og fint 
spraglet med Rødgraat. Hunnen: med sorte Pletter og blegt 
rustgule Bølgestriber. 
Afbildn. det Suppl. Tab. 5. 1, Han i Vinterdragt. — 2, Han i Som- 
merdragt. 
Hannens Længde -c. 14”, Hunnens c. 1319".  Vinge- 
strækning 24—25”. 
Fjeldrypen er almindelig paa den skandinaviske Halvø; 
om den er identisk med den islandske 7etrao Islandorum, 
Faber, og den grønlandske Tetrao Remhardi, Brehm, er 
maaske neppe endnu afgjort med Sikkerhed; påa Færøerne 
forekommer den ikke. 
Den opholder sig påa Fjeldene ovenfor Trægrændsen 
og yngler paa den skandinaviske Halvø især hyppig i de nordlige 
Dele op imod den russiske Grændse; ogsaa påa Dovres og 
Langfjeldenes Forgreninger yngler den i Mængde. Om Vin- 
teren indfinder den sig i ringe Antal i de vestlige Lavlande, 
men kommer, saavidt vides, aldrig til Halvøens sydligere 
Dalstrøg. 
Dens Føde bestaaer om Sommeren fortrinsvis af Blade, 
Blomster og Frø af Fjeldurter, om Vinteren især af Frø og 
Knopper. Ungerne leve hovedsagelig af Insekter. 
Parringen finder for Skandinaviens Vedkommende Sted 
i Juni, og kort Tid derefter anlægger Hunnen sin kunstløse 
