420 
Rede paa Jorden, mellem Stene, i en Fordybning i selve 
Klippemassen eller under Lyng og Dværgpilebuske. Til 
Ynglested vælger den i Regelen den øverste Grændse af Pile- 
regionen. Den lægger 10—12 brungule Æg, tæt bestrøede 
med større og mindre sortebrune Pletter og næsten lige 
tykke i begge Ender. 
Æggets Længde og Brede: 
3Ymm. SYGE 
HDØ SR | fra Norge. 
AS » 30 » 
44,5 » 3050 fra Steyermark. 
Saalænge Rugningen staaer paa, fjerner Hannen sig 
ikke langt fra Hunnen, men den deltager aldrig i Rugningen. 
Naar Ungerne i Juli ere udklækkede, forlader Hannen sin 
Familie og begiver sig højere op i Fjeldet, hvor den slaaer 
sig sammen med andre Hanner i Flokke påa 30—50 Stkr. 
Senere hen paa Eftersommeren følge Hunnerne og Ungerne 
efter, og Hannerne slutte sig da igjen til deres Familier. 
Den skydes især om Vinteren eller fanges i Snarer. 
Dens Kjød ansees for mindre godt end Dalrypens. Den 
efterstræbes ivrigt af Jagtfalken, som især om Vinteren for- 
tærer en Mængde af dem. (Nilsson). 
Om den grønlandske Rype meddeler Holbøll («Ornithol. 
Bidrag til den grønlandske Fauna», P. 42), at de fleste Individer 
hele Sommeren igjennem opholde sig påa det flade Land 
eller i de dybe Fjelddale, og at Hannen, ligesom i Skandi- 
navien, begiver sig op til Fjeldtoppene henimod den Tid, 
da Æggene ere udrugede. Naar Kulden er stræng og Sneen 
nogenlunde blød, graver Rypen sig ned i denne. Om Vin- 
teren drage mange af dem fra Grønlands nordlige Egne til 
de sydligere. 
Den islandske Form opholder sig, ifølge Faber (Prodr. 
d. isl. Orn., Pag. 10), ligesom den grønlandske, om Som- 
meren fortrinsvis paa de lavere liggende og med Krat be- 
