426 
Her i Norden holdes den kun paa enkelte Steder hos større 
Godsbesiddere og i Kongelunden paa Amager. 
Den færdes hele Dagen påa Jorden, hvor den sniger 
sig om mellem Krat og Buske og fra Skovkanterne gaaer 
ud påa Markerne for at æde Sæden. Naar Mørket indtræder, 
flyver den op påa en Gren og tilbringer der Natten. Den 
er meget frygtsom, trykker sig stærkt for Hunden og Jæ- 
geren eller løber ligesom forvildet omkring og flyver nødigt, 
Jagten paa den er meget let og fordrer ikke øvede Skytter. 
Dens Kjød betragtes som en stor Delikatesse. 
I April lægger Hunnen sine talrige, ensfarvet oliven- 
brune Æg i en lille simpel Rede paa Jorden. 
Æggets Længde og Brede: 
48mm. 34mm. 
50 » 36 » 
Ungerne opfødes med Insekter og Plantefrø. 
Hønseslægten, Gallus, Briss. 
Næbet middellangt, kraftigt; Overnæbet hvælvet og 
med nedbøiet Spids. Paa Hovedets Overside findes en 
sammentrykt Hudkam.  Kinderne nøgne og glatte. Paa 
begge Sider af Undernæbet findes nedhængende Hudlapper. 
Fodroden væbnet med en lang, krum Spore. Halen tag- 
formig, med 14 Styrefjer, af hvilke de mellemste ere lange 
og bueformigt bøiede. 
Arterne af denne Slægt høre alle hjemme i det syd- 
østlige Asien og det indiske Archipelag. Tamhønen eller 
Hushønen, Gallus domesticus, Briss, der nu er udbredt 
saa godt som over hele Jorden, har fra umindelige Tider af 
været Husfugl, og man veed ikke med Sikkerhed hvilken af 
de vilde Arter der er dens Stamfader. Sandsynligvis maa 
dog de talrige Racer af Hushøns føres tilbage til en eneste 
Stamart, Bankivahønen. 
