428 
vor tamme Kalkun, som Spanierne ved Mexikos Op- 
dagelse forefandt som Husfugl hos den daværende Be- 
folkning og som allerede faa Aar senere var indført paa 
Antillerne og almindelig holdt tam af Øernes spanske Ko- 
lonister. 
I fri Tilstand lever den vilde Kalkun af forskjellige 
Frugter, især Mais, Ågern og Olden, samt af Insekter. Han- 
nerne holde sig sammen i Flokke paa indtil 100 Stkr., medens 
Ungerne slutte sig til Hønerne og sammen med disse streife 
flokkevis omkring. Om Dagen søge de deres Næring paa 
Jorden, men om Natten sove de paa Træerne. I Parrings- 
tiden kæmpe Hannerne indbyrdes med stor Voldsomhed og 
strutte ud med Fjerene, idet de med nedhængende Vinger 
og udspredt Hale udstøde en besynderlig pustende, klukkende 
Lyd, som man ogsaa hører hos den tamme Kalkun, naar 
den kommer i Affekt. 
I April lægger Hønen 10—15, undertiden indtil 20 
graagule, rødplettede Æg. 
Æggets Længde og Brede: 
born: 30nn: 
TÅ » 525» 
Reden er en Fordybning i Jorden, løselig belagt med 
Fjer. Naar Fuglen forlader Reden for at søge sig Føde, til- 
dækker den altid Æggene med visne Blade. 
Kalkunjagten drives i Nordamerika med stor Liden- 
skabelighed og Hensynsløshed og har i Forening med Land- 
brugets Fremtrængen og Skovenes Rydning påa mange 
Steder medført disse Fugles Udryddelse. I Danmark findes 
Kalkunen som Husfugl paa de fleste større Gaarde og lige- 
ledes paa den skandinaviske Halvø helt op til Polarcirkelen. 
Perlehønseslægten, Numida, L. 
Næbet kort, tykt; Overnæbet hvælvet, ved Roden 
dækket af en nøgen Hud. Ved Undernæbets Rod nedhængende 
