= 
- 
EN 
af Insekter, Larver og Orme, undertiden tillige af Bær og 
anden Planteføde. De 4, forholdsvis store, pæreformige, 
graagrønne eller lysebrune, plettede Æg, lægge de blandt 
Stene ved Strandbredden eller påa den blotte Jord påaå 
Heder og i Moser. 
a) Fødderne uden Bagtaa (Charadrius, s. str.). 
Almindelig Brokfugl, Charadrius pluvialis, L. 
Syn. Charadrius pluvialis, L. (Vinterdragt). — Ch. apricarius, L. 
(Sommerdragt). — Ch. auratus, Suckow. — Pluvialis aurea, 
Briss. — Pluvialis viridis, Willugb. 
Dansk: Brokfugl, Hjeile, Helunger, Heilong (Læsø), Huderling (Sylt). 
Norsk: Hejlo, Akerlo, Fjellplistre, Fjellhjerpe. Svensk: Brockfogel, 
Ljungpipare, Ljungspole, Ljungvipa (Skaane), Lerbena, Lertrana, Åker- 
hona (Sédermannland), Lyngspole (Halland), Myrpytta (Smaaland), Alwar- 
grim (Øland). Færøisk: Legv (M.), Lo, Lå, Loggv (H.), Lågv (Faber). 
Islandsk: Loa. Grønlandsk: Kajorrovek, Kajordlek. 
Artsm. Rygsiden sortagtig med grøngule eller guldgule Pletter; de 
lange underste Vingedækfjer hvide; Halen med mange hvidagtige 
Tværbaand. 
Afbildn. Tab. XXX, gl. Han. — Suppl. Tab. 13 (Vinterdragt). 
Længde 11”. 
I Foraarsdragten er Underkroppen sort med hvid Ind- 
fatning; i Vinterdragten og hos Ungerne er Struben hvid, 
Forhalsen og Overbrystet graa med gule Pletter, Bugen hvid. 
Hunnen ligner Hannen, kun ere de sorte og hvide 
Farver ikke såa rene. 
Denne Fugl har en meget vid Udbredelse i hele Eu- 
ropa og en Del af Asien, hvorfra den mod Vinteren 
vandrer sydligere. I Danmark beboer den om Sommeren 
især de store Hedestrækninger og Moser i Jylland, en stor 
Del af Øerne i Vesterhavet, ligeledes Læsø, Bornholm 0. s. v., 
mindre talrigt forekommer den paa Sjælland, hvor den skal 
have ynglet i Odsherred (Dahl). Paa Amagerfælled sees den 
