442 
oftere i store Flokke (Conradsen). Den pleier åt indfinde 
sig meget tidligt, sædvanligvis i Marts, og i Juli begynde de 
at flokkes og streife omkring paa Græs- og Brakmarker 
(hvoraf Navnet, af det tydske «Bråch») indtil i September, 
da de efterhaanden forsvinde; hen i Øktbr. have de ganske 
forladt os. I Sverrig yngler den navnlig i stort Antal i de 
mellemste og nordiige Egne af Landet og paa de større 
Øer i Bohus Skærgaard, mindre hyppigt i de sydligere Pro- 
vindser. I Norge forekommer den om Sommeren særdeles 
talrigt langs hele Kysten, saavel paa Fjeldene som påa Lyng- 
hederne i alle Høider over Havet, lige fra. den russiske 
Grændse til Norges Sydspids. I den indre, sydøstlige Del 
af Landet yngler den kun i Vidiebæltet paa Fjeldene. Til 
Færøerne ankommer den sidst i Marts og drager i Regelen 
bort midt i August, men mange blive dog Vinteren over, 
navnlig i milde Aaringer. 
Om Sommeren lever den parvis og opholder sig ved 
Rugepladserne. Paa Island, hvortil den ankommer i Midten 
eller henimod Slutningen af April, er den hyppig påå En- 
gene og de lavere liggende Bjergsletter.  Undtagelsesvis 
bliver den der længere end til Udgangen af Oktober; saa- 
ledes skød Faber to Individer i de sidste Dage af December 
1820. I Grønland synes den at være meget sjelden, hvor- 
imod den amerikanske Brokfugl (Charadrius Virgintanus, Lin.) 
forekommer oftere. 
I Træktiden er den sky og forsigtig, paa Ynglepladsen 
tam og tillidsfuld. 
Næringen bestaaer af Insekter, Larver, Orme og tildels 
af Bær og Frø. 
Den yngler i Begyndelsen af Mai paa de ovenfor nævnte 
Opholdssteder og lægger paa den blotte Jord, i en lille 
Fordybning påa en Tue eller i- Lyngen, 4 store, oliven- 
grønne eller lysebrune, pæreformige Æg med sortebrune 
Pletter. 
