444 
grændsende, magre, høitliggende, opdyrkede Marker; her 
forekommer den undertiden talrig, men synes dog i de 
senere Åar at være i stærkt Aftagende. Den lægger sit 
Hovedtræk over Jylland"), lige til Nordpynten, men viser 
sig sjeldent paa Øerne, hvilket ogsaa har været Fabers Er- 
faring; han anfører saaledes som en Mærkelighed, at han 
erholdt et Exemplar, som var skudt i en Mose i Nærheden 
af Kjøbenhavn den 28de August 1817. Melchior anfører 
flere Exempler påa dens Forekomst i Sjælland, og Konser- 
vator Conradsen har meddelt Udg., at Proprietair Rault de 
Ramsault den 15de Mai 1850 skød Han og Hun ved Alberts- 
lund pr. Roeskilde Kro. Teilmann saae en Flok i August 
1843 paa Roerslev Mark i Fyen, påa hvilken Ø den ogsaa 
sjeldnere træffes. Fra forskjellige Sider har Forf. faaet Med- 
delelser om, åt den er fundet ynglende i Omegnen af Veile, 
ved Nørholm og ved Varde, men disse Angivelser ere neppe 
paalidelige. Ved Dragstrup er den i de senere Aar skudt 
gjentagne Gange i August og September. Ifølge Meddelelse 
til Udg. fra Dr. med. P. Heiberg indfinder den sig regel- 
mæssigt hvert Aar i Begyndelsen af Mai i Thy, især paa 
Hanstholmene, hvor den i et Par Uger færdes i store Skarer; 
der skydes hvert Aar 2 å 300 Stkr. Om Efteraaret træffes 
der i Thy kun enkelte Individer. Til den skandinaviske 
Halvø kommer den om Foraaret påa sine Steder i store 
Flokke helt op til den russiske Grændse, navnlig i Kyst- 
egnene, hvorfra den udbreder sig påa alle de høiere Fjelde. 
Efteraarstrækket falder i Regelen østligere end Foraars- 
trækket. Paa Fjeldsiderne træffes den navnlig ovenfor Træ- 
grændsen, men dog aldrig påa de højeste Toppe; den ynder 
fortrinsvis de jevne, høitliggende Hedestrækninger. Paa 
Færøerne og i vore andre nordlige Bilande er den ikke be- 
mærket; påa Spitsbergen skal et enkelt Exemplar engang 
være fundet død, men heller ikke der forekommer den re- 
gelmæssigt. 
f) I Vendsyssel sees den kun undtagelsesvis paa Østkysten. 
