445 
Den er ikke meget sky, formodenlig en Følge af, at 
dens Ynglested er saa fjernt fra Mennesker, og den er derfor 
let at skyde og fange. I Sædvaåaner og Levemaade har den 
meget tilfælles med foregaaende, hvis Selskab den paa 
Trækket ofte søger; dens Skrig er høit og pibende. 
Næringen bestaaer af Orme, Insekter og Larver; de 4 
gulgraa, pæreformige, sort- og graaplettede Æg lægger den 
i en lille Fordybning påa Jorden. Æggene ligne Brokfuglens, 
men ere mindre og have større Pletter. 
Æggets Længde og Brede: 
4] mm. 3Qmm. 
AÅ » 54) 
Den er lettere at komme paa Skud end den alminde- 
lige Brokfugl, og dens Kjød ansees for at være mere vel- 
smagende. 
Stor Strandpiber, Charadrius hiaticula, L. 
Syn... Ægialites hraticula, Boie. 
Dansk: Præstekrave, Tudse, Sandevrivt, Fjerepist, Stenpikker, Møsch 
(Sylt), Tyhyt, Eyttige, Pytter, Sandborre, Kinborre. Norsk: Strandryle. 
Sandmyle. Svensk: Stårre Strandpipare, Sandrulling (Skaane), Gryll 
(v. Skanor), Tilla, Tillika (Kullen). Færøisk: Svartholsa (M.), Svarthalsa 
(H.). Islandsk: Sandléa. Grønlandsk: Tukagvajok (9: med uredt Haar). 
Artsm. Næbets yderste Halvdel sort, den inderste pomerantsgul ligesom 
Benene; de 4 første Svingfjer med brune, blot i Midten hvide 
Skafter; yderste Styrer hvid, de andre med sortagtig Yderfane 
og lang, hvid Spids. 
Afbildn. Tab. XXX, gl. Han. — Suppl. Tab. 13, ung Fugl. 
Længde 7—7"19". 
Overkroppen, Nakken og Issen brungraa; Underkroppen 
hvid med et bredt, sort Bælte over Brystet; over Panden 
og igjennem Øiet et hvidt Baand, over dette et bredere 
sort og fra Næbroden over Kinderne under Øiet og til 
Tindingerne et sort, bagtil bredere Baand. Hos Hunnen 
ere de sorte Partier smallere og mere graablandede; 
29 
