451 
til de nordlige og nordøstlige Lande, hvor den yngler. Dens 
Træk over den østlige Del af Sjælland indtræffer gjerne 
sidst i August og varer undertiden til helt ind i November, 
nu og da endog længere. Saavel de Unge som de Gamle 
træffes da i Vinterdragt. De Gamle i Sommerdragt vise sig 
ofte allerede i Juli her i Landet. Paa Ærø saae Forf. den 
hyppigt om Høsten, sjeldnere om Foraaret, ogi altid ved 
Strandbredden; ved Indløbet til Ringkjøbing Fjord har han 
skudt adskillige i August; Faber traf den ved Horsens Fjord 
i Selskab med Viber sidst i November 1823 (Ornith. Not. 
S. 32). Ifølge Boie forekommer den langt hyppigere paa 
Slesvigs Vestkyst end paa Østkysten. I Træktiden skydes 
den ikke sjeldent ved Kysterne af Vendsyssel og er navnlig 
om Efteraaret almindelig langs Limfjorden; ved Lamme- 
fjorden har den i de senere Aar været temmelig hyppig fra 
Slutningen af August indtil Begyndelsen af November og 
ifølge Konservator Conradsens Meddelelse er den om Efter- 
aaret ikke sjelden ved Kysterne af Kallebodstrand, især 
unge Fugle. Naar Tiden for dens Afreise nærmer sig, 
bliver den mere sky. Paa den skandinaviske Halvø fore- 
kommer den især i den nordlige |Del, hvor den hist og her 
skal yngle paa Fjeldene. I de sydligere Dele af Halvøen 
træffes den saa godt som aldrig om Sommeren, men er om 
Efteraaret ikke sjelden, især ved Kysterne. Collett antager, 
at den ogsåa nu og da yngler paa de sydligere af Norges 
Fjelde. Påa Færøerne og paa Island er den ikke bemærket ; 
i Grønland forekommer den derimod, skjøndt meget sjeldent, 
men kommer rimeligvis dertil fra Nordamerika, ikke fra Europa. 
Dens Skrig er pibende og høres langt. Ofte er den 
Anfører for mindre Strandfugle, som den ved enhver Lei- 
lighed opmuntrer til Flugt; man maa da snige sig til fra 
Baghold for at skyde den; naar den er ene, er den mindre 
sky end i Selskab. 
Orme, Vandinsekter og smaa Bløddyr ere dens Næring. 
Dens Æg ere — saavidt vides — endnu ikke kjendte. 
